39 



2. Gotlands alfvarvetfetatioii. 



Oaktadt den gotländska alf var vegetationen i åtager rätt 

 stora områden på skilda delar af denna ö, dock i synnerhet 

 på dess sydligaste och nordligare delar, och oaktadt den 

 därigenom spelar en ingalunda liten roll i Gotlands allmänna 

 växttopografi, har den dock ej varit föremål för någon när- 

 mare behandling. Blott enstaka uppgifter om densamma 

 förekomma i litteraturen, hvilka jag här vill omnämna: 



1743. C. von Linné: Samling af Et Hundrade Wäxter 

 upfundne på Gothland, Öland och Småland. K. V. A:s Handl. 

 1741. Bd. 2. Stockholm 1743, p. 179. — Linné säger om 

 Festuca ovina, p. 184: »Store Carlsöen har föga annat gräs 

 öfwer hela sin allwar, än detta, som knapt synes, hvarföre 

 och detta bergfältet tycks wara helt bart och borttorkat», 

 samt omnämner, p. 205, att Artemisia rupestris »Wäxte på 

 stora Carlsöen ofwan på allwaren». 



1745. C. von Linné: Öländska och Gothländska Resa åhr 

 1741. Stockholm och Upsala 1745. — Linné omnämner i 

 detta arbete endast tvenne ställen på Gotland som likna 

 Ölands alfvar, nämligen Karlsöarna; han säger, p. 282: »Stora 

 Carlsöen war ofwan uppå, utom den södra Udden, ganska 

 hög med et horizontailt, skarpt och sterilt Fält, likt Allf- 

 warden på Öland», och, p. 289, »Lilla Carlsöen lik- 

 nar den förra — — — med sitt bara Fält ofwan uppå». 



1848. Ch. Stenhämmar: Om Gottlands Laf- Vegetation. 

 K. V. A:s Handl. 1846. Stockholm 1848 p. 171. — I detta 

 arbete omnämnas en hel del laf var, som förekomma på kalk- 

 hedar eller på »kalk-kullarnes öfversta, nakna slätter». 



1894. R. Ser nan der : Studier öfver den gotländska ve- 

 getationens utvecklingshistoria. Ak. Afh. Upsala 1894. - 

 Här omnämnes, p. 74 — 5, några af den gotländska alf var- 

 vegetationens mera karakteristiska arter, samt, p. 83, före- 

 komsten af alf vårvegetation på Tomklint i Lojsta socken. 



1897. K. Johansson: Hufvuddragen af Gotlands växt- 

 topografi och växtgeografi. K. V. A.s Handl. Bd. 29. N:o 1. 

 Stockholm 1897. — Johansson angifver en hel del växter 



