30 



p. 22 — 3) och räknar bland sina förnämsta representanter 

 Agrostis-dLTter, Myosurus minimus, Ranunculus flammula, Men- 

 tha austriaca f. oelandica, Teucrium scordium, samt på en del 

 ställen, dock ej på långt när allestädes, Plantago tenuiflora, 

 m. fl. 



Mollia £orfa?,o<5a-formationen, H elianthemum-form&tionen 

 och Cynanchum-iormditioneii äro i stort sedt den öländska 

 alfvarsteppens viktigaste formationer, ehuru äfvenledes en 

 hel del mer eller mindre utpräglade varianter af dessa före- 

 finnes. Så t. ex. öfvergår ju, som nämndt, H eliantliemum 

 oelandicum- formationen ibland i enFestuca, omna-formation, och 

 äfven sträckvis i en Silene manarna-formation; på vissa lo- 

 kaler kan Gypsophila fastigiata vara beståndsbildande 



C. O. Norén foto. (19 3 / 7 03). 

 Fig. ] CyncmcJmm-iormation. öl., S. Alfvaret : mellan Resmo och Stenåsa. 



Den kortfattade skildring, som jag nu lämnat af den 

 öländska alfvarsteppen, hänför sig i första hand till det stora 

 södra alfvaret, men äfven, enligt uppgift af fil. lic. N. Sylvén, 

 till vissa delar af de norra alfvarområdena (jfr äfven Zet- 

 terstedt, IV, p. 140). På en hel del af dessa (jfr Hem- 

 mendorff, I, p. 31) äfvensom på Borgholms alfvar är emel- 

 lertid steppvegetationen i förhållande till ängsvegetationen af 

 mindre betydelse än på södra alfvaret. Visserligen återfinnes 

 äfven här en hel del af de förut omnämnda steppformatio- 

 nerna; på Borgholms alfvar saknas däremot nästan alldeles 

 Helianthemum celandicum-i ormationen ; däremot uppträder här 

 på en jordmån, hvarest det täckande jordlagret är mycket upp- 



