23 



(jfr Munthe och Hedström, I), eller på ett och annat 

 ställe, blott lokalt, af sand eller grus (svallgrus). Slutligen 

 kan nämnas, att här och där på alfvarområdena, t. ex. på 

 Ölands södra alfvar, Österplana hed i Vestergötland, före- 

 komma, ehuru ofta af obetydlig utsträckning, ett slags sväm- 

 bildningar, s. k. alfvarmo: »en starkt kalkhaltig, märglig 

 och ställvis sandblandad massa — — — , som utvittrat från 

 kringliggande kalkstenslager och vid häftiga regn nedsväm- 

 mats i de tidtals vattenförande depressionerna» (Munthe, 

 IT, p. 113). 



Underlagets, kalkklippans och jordmånens, kemiska be- 

 skaffenhet spelar visserligen en rätt stor roll vid utbildning 

 af alfvarvegetation ; af större betydelse är dock troligen 

 dess fysikaliska beskaffenhet. Kalkklippor äro nämligen dys- 

 geogena d. v. s. de förvittra långsamt, vidare äro de peli- 

 tiska, d. v. s. förvittringsprodukterna äro stoftfina, lerartade, 

 ej sandartade (jfr Thurnmann, I, p. 336); dysgeogena klippor 

 bilda ett torrt underlag. Kalkklippor hafva vidare förmåga 

 att bibehålla en tämligen likartad värme; de äro starkt värme- 

 ledande, men svagt värmeutstrålande (jfr Krasan, I). 



Hvad närings tillgången i det täckande jordlagret be- 

 träffar, så torde den i regel vara tillräcklig för växternas 

 behof ; alfvarområdenas jordmån synes kunna betecknas såsom 

 näringsrik; ett undantag härifrån utgör alfvarmon. 



Jag meddelar här först tvenne analyser å vit trings jord 

 från Ölands alfvarområden ; dessa analyser äro å Kemiska 

 stationen i Kalmar utförda af Fil. D:r A. Atterberg, som 

 om dem afgifvit följande utlåtande: »alvarjorden är en för- 

 vittringsprodukt af kalksten, uti hvilken halten kalcium- 

 karbonat blifvit fullständigt utlakad. Alvarjorden består 

 alltså af kalkstenens ursprungliga lerhalt blandad med gra- 

 nitiska förvittringsprodukter, och med mull samt torf rester 

 från vegetationen. Anmärkningsvärdt är särskildt de höga 

 halterna af mull, af fosforsyra och af kali, hvaremot halten 

 af kalciumkarbonat är oväntadt låg, och blott uti grus och 

 sand befintlig. — Alvarjordprofverna äro enligt analyserna 

 ovanligt rika på växtnäringsämnen, bilda alltså mycket »rika» 

 jordslag.» 



