17 



flerstädes på Öland, äfvensom på Österplana hed 1 i Vester- 

 götland i löfängar, mångenstädes på Gotland genom »häll- 

 mark» (jfr Johansson, II, p. 25) i barrskogar eller äfven direkt 

 i halofil strandvegetation (t. ex. vid Ottenby på Öland enligt 

 uppgift af fil. lic. N. Sylvén). Vid min behandling af alfvär- 

 vegetationen bortser jag emellertid alldeles från dessa öfver- 

 gångsformer. 



Som en sammanfattning af det ofvan sagda torde kunna 

 framhållas, att alf vårvegetationen är en i ett mer eller 

 mindre insulärt klimat förekommande af edafiska fak- 

 torer betingad stepp vegetation, som har en hel del 

 drag gemensamma med den sydost europeiska stepp- 

 vegetationen och äfven företer någon likhet med den 

 högnordiska fjällhedens (fjällsteppens?) vegetation, men 

 däremot ingen eller åtminstone en högst obetydlig 

 sådan med den äkta hedvegetationen. 



1 Här sker öfvergången till löfäng genom en buskvegetation af 1 — 2 

 — 3 m:s höjd; denna utgjordes i närheten af heden af: Cornus sanguinea, 

 Corylus avellana, Cotoneaster integerrima, Cratoegus monogyna, Juniperus 

 communis, Quercus pedunculata Ehrh. (buskartad), Rhamnus cathartica, 

 Rosce, Sorbus scandica (buskartad), Viburnum opulus L. m. fl. 



H. Witte. 



2 



