2 



såsom A. Y. Grevillius, J. Erikson och E. Hemmendorff. 

 Sommaren 1903 företog jag därför, med understöd af KungL 

 Svenska Vetenskaps-Akademien, undersökningar öfver den 

 öländska alf var vegetationen, hvarvid jag särskild t studerade 

 alf vårväxternas underjordssystem. I augusti månad 1905 

 företog jag, med understöd af Naturvetenskapliga Student- 

 sällskapet i Upsala, en resa äfven till det tredje af vårt lands 

 alf var områden: de gotländska, hvarvid jag gjorde en del i 

 synnerhet växtfysiognomiska studier på de sydligaste alfvar- 

 områdena i Sundre och Wamlingbo socknar samt äfven på 

 Visby alfvar. Under samma resa besöktes äfven Borgholms 

 alf var på Öland. Därjämte har jag i september månad både 

 1904 och 1905 gjort några korta besök på såväl Klefva hed 

 som Österplana hed. 



Min ursprungliga plan — en utförlig floristisk, fysiogno- 

 misk och ekologisk behandling af all svensk alf vårvegetation — 

 har jag på långt när ej kunnat fullfölja så fullständigt, som 

 jag ämnat. Då det af flera omständigheter blifvit mig nöd- 

 vändigt att n u framlägga de hittills vunna resultaten af mina 

 undersökningar, gör jag det i den förhoppning, att genom 

 kommande undersökningar kunna utfylla åtminstone några 

 af de luckor, som finnas i min framställning. 



En del af mina undersökningar har jag redan offentlig- 

 gjort i en nyligen utkommen uppsats: »De svenska alfvar- 

 växterna. Arkiv f. bot. Bd 5. N:o 8. Uppsala och Stock- 

 holm 1906»; i detta arbete har jag lämnat en förteckning 1 

 öfver alla i svensk alfvarvegetation iakttagna växtarter, hvar- 

 jämte jag redogjort för en del odlingar af alfvarväxter samt 

 beskrifvit några nya former. 2 I här föreliggande arbete läm- 

 nar jag först en allmän karakteristik af svensk alfvarvegeta- 

 tion jämte ett försök till utredande af dess växtgeografiska 

 ställning; därpå redogör jag för dess utbredning i vårt land 

 samt påpekar dessutom förekomster af extraskandinaviska 



1 Jag vill här omnämna, att en af mig på Borgholms alfvar insamlad 

 lefvermossa, som blifvit bestämd till Clevea suecica och i nämnda uppsats, 

 p. 21, upptagits under detta namn, enligt bestämning af prof. O. Juel är 

 Riccia BlSChoffii Huben. Denna art är ej förut anträffad i Skandinavien ; 

 den förekommer på några ställen i Tyskland, Österrike, Italien och Frank- 

 rike, och enligt Deude, VI, p. 505, går nordgränsen för dess utbredning 

 öfver Harz (jfr Witte, IV). 



2 Dessa senare har jag äfven publicerat i en uppsats: »Einige neue 

 Pflanzenf ormen aus der sch wedi schen Alfvarvegetation». Repertorium nov. 

 spec. regn. veg. Bd II. Berlin 1906, p. 121. 



