Sommaren 1900, då jag med understöd af Botaniska Sek- 

 tionens af Naturvetenskapliga Studentsällskapet i Upsala Elias- 

 Fries-stipendium utförde växtfysiognomiska undersökningar 

 på de s. k. Vestgötabergen, särskildt Mösseberg, kom jag att 

 besöka den på detta bergs västra sida belägna Klefva hed. 

 Dess egenartade vegetation väckte genast mitt intresse, hvarför 

 jag i midten af juli månad nämnda år företog en närmare 

 granskning af densamma, hufvudsakligen i växtfysiognomiskt 

 af seende. Resultaten af dessa mina undersökningar framlade 

 jag inför Botaniska Sektionen den 19 mars 1901 i ett föredrag 

 »Alf vårvegetation i Vestergötland», 1 h var vid jag påvisade 

 denna vegetations allmänna öfverensstämmelse med Ölands 

 alfvarvegetation. 



Sommaren 1901 kom jag, äfven nu med understöd af 

 Botaniska Sektionens ofvannämnda resestipendium, i tillfälle 

 att fortsätta mina undersökningar af vegetationen på Klefva 

 hed, samt äfven att utsträcka dem till andra områden i Ve- 

 stergötland med liknande vegetation, nämligen Österplana hed 

 på Kinnekulle, Stenåsen i Dala s:n m. fl. Under bearbet- 

 ningen af mitt material från ofvannämnda områden kom jag 

 snart till insikt om, att det för jämförelses skull var nöd- 

 vändigt att studera, åtminstone något litet, den öländska 

 alfvarvegetaticnen; detta skedde i augusti månad 1902. Här- 

 vid kom jag på den tanken att söka få till stånd en så all- 

 sidig behandling som möjligt af all svensk alfvarvegetation; 

 detta syntes mig desto lättare, som den öländska alfvarvegeta- 

 tionen, hvilken omfattar största delen af all svensk alfvarvegeta- 

 tion, redan förut var rätt utförligt behandlad af flera forskare, 



1 Ett kort meddelande härom återfinnes i Bot. Not. 1901, p. 217. 

 H. Witte. 1 



