80 



mot för stark transpiration äro under epidermis nivå in- 

 sänkta klyföppningar (jfr Haberlandt, III, p. 396); en 

 dylik organisation förefinnes emellertid blott hos ett fåtal 

 alf var växter, så i bladen hos Festuca ovina* glauca (jfr Erik- 

 son, I, p. 239), F. rubra och f. celandica (jfr Grevillius, 

 III, p. 48). Oxytropis campestris (jfr Erikson, I, p. 238 — 9) 

 samt äfven hos Alchemilla vulgaris, Anthyllis vulneraria, Lo- 

 tus corniculatus och Vicia cracca (se fig. 17), vidare i stam- 

 marna hos Allium schoenoprasum, (jfr Grevillius, III, p. 

 48) ; hos några arter med fårade stammar kunna klyföppnin- 

 garna vara lokaliserade till dessa och således i någon mån 

 skyddade, så hos Achillea millefolium, Convolvulus arvensis, 

 Globularia vulgaris, Pimpinella saxifraga och Rumex aceto- 

 sella (jfr Grevillius, III, p. 48). Hos flertalet alfvarväxter 

 äro däremot klyföppningarna belägna i epidermis nivå eller 



T. Lagerberg del. 



Fig. 17. Tvärsnitt genom blad af Vicia cracca 

 (från Vg., Klefva hed; c:a 950 /i, förm. V 3 )- 



t. o. m. något öfver densamma (jfr Erikson, I, p. 238; Gre- 

 villius, III, p. 48). På ett annat sätt kan emellertid klyf- 

 öppningarna i någon mån vara skyddade, nämligen då de äro 

 lokaliserade till den mest skyddade sidan af bladet. Så före- 

 komma klyföppningar blott på bladens undre sida hos Cy- 

 nanchum vincetoxicum (undersidan vänd mot stammen); Ga- 

 lium verum (bladkanter böjda öfver klyföppningarna; jfr p. 

 73); Inula britannica, Potentilla argentea och P. fruticosa (i 

 synnerhet undersidan starkt hårig) ; hos Festuca rubra finnas 

 klyföppningar blott på bladens öfre sida (vi ha här att göra 



från kalkkullar vid Wlirzburg hafva mindre klyföppningar än under nor- 

 mala förhållanden. Någon dylik iakttagelse har jag oj gjort livad beträf- 

 far alf vårväxterna. 



