98 



lanceolata, P. media, Poteniilla maculata, P. verna, Trifolium 

 pratense, m. fl. — Cirsium lanceolatum har en mycket kort 

 jordstam, från li vilken ofta utgå starka, ända till 10 å 12 

 cm. långa birötter; lmfvudroten är relativt kort med starka 

 sidogrenar upptill, under det att den nedtill ofta är afdöd; 

 möjligen beror dess jämförelsevis svaga utveckling på under- 

 laget, som hindrar densammas kraftigare utbildning; dess 

 funktion ersättes därför af de starka, mer eller mindre hori- 

 sontellt gående birötterna. — Plantago-Sbitemu och Trifolium 

 pratense hafva en rätt kort, oftast ogrenad jordstam, från 

 hvilken utgå vanligen fina birötter, samt en rätt fin pålrot- 

 artad, något lignifierad hufvudrot. Understundom kan större 

 delen af hufvudroten vara afdöd, då dess roll öfvertagits af 

 en kraftig, vertikal birot. Under mera normala förhållanden 

 har af dessa arter åtminstone Plantago lanceolata ett betyd- 

 ligt kraftigare birotsystem, hvarjämte ofta hufvudroten är 

 afdöd (jfr Freidenfelt, II, p. 184 — 6). — Calamintha acinos 

 f. perennans har ett obetydligt underjordiskt stamsystem, en 

 relativt fin, rikgrenad hufvudrot, samt ofta talrika, fina, men 

 rätt långa birötter. — Artemisia cam pestris har en mycket 

 kraftig, med enstaka starkare och talrika finare sidogrenar 

 försedd, vertikal pålrot, jordstamsystemet grenigt (ibland kan 

 hela stamsystemet vara of van jordytan; jfr fig. 20: 5, p. 95); 

 birotsystemet utgöres af enstaka kraftiga samt en hel del 

 finare rötter. — Hvad slutligen Poteniilla verna beträffar, så 

 har denna art ett rikgrenadt, monopodialt uppbyggdt (jfr Hj. 

 Nilsson, I, p. 193), vanligen i eller på jordytan beläget 

 stamsystem (se fig. 20: 3, p. 95). Hufvudroten är rätt grof, i 

 de flesta fall betydligt starkare än någon af birötterna ; den är 

 än genomgående, än delad i ett par lika grenar och går antin- 

 gen vertikalt eller kanske t. o. m. oftare mer eller mindre hori- 

 sontellt, buktande sig mellan kalkstenslagren, den är försedd 

 med starka, vanligen horisontellt förlöpande sidogrenar; bi- 

 rötterna äro vanligen mycket kraftiga, oftast horisontella, i syn- 

 nerhet utgående från stamsystemets basaldelar. 1 — Till denna 

 typ hörande arter förekomma ofta öfver jordfyllda springor. 



1 I sammanhang härmed kan jag meddela några mått å rotsystemet 

 af ett Poteniilla v erna-individ : hufvudroten, som vid utgångspunkten var 

 4 mm. i diameter, mätte i längd 70 em., en 15 cm. från hufvudrotens bas 

 utgående sidogren (vid utgångspunkten af 2,5 mm:s diameter) mätte i längd 

 50 cm.; af samma dimensioner som denna rotgren var äfven en af biröt- 

 terna. 



