107 



våren förtjockas och få birötter; moderskottet är nu afdödt. 

 — Ranunculus illyricus har äfvenledes en om också betydligt 

 mindre starkt utbildad stamknöl, från hvilken utgår såväl 

 amrötter som vanliga absorptionsrötter (jfr Erikson, III, p. 

 93—4). Föryngringsskott kunna bildas på samma sätt som 

 hos B. buTbosus (jfr Erikson, 1. c); dock förekommer äfven 

 utbildning af ända till 15 cm. långa utlöpare; dessa utveck- 

 las från knölstammen, blifva i spetsen ansvällda och få 

 snart amrötter (jfr för öfrigt Erikson, III, p. 94 — 102). — 

 Saxi fråga granulata har en kort, fin, med lökblad besatt 

 jordstam (jfr Irmisch, I, p. 190), från hvilken utgå fina, nästan 

 ogrenade birötter. De löklika föryngringsskotten utbildas i 

 lökbladens veck; isolering inträder ej omedelbart, ty moder- 

 skottets jordstamaxei kvarlefver någon tid (jfr Irmisch, I. 

 p. 190—1). — Af hithörande arter förekomma i synnerhet 

 Allium schoe?ioprasum och Poa bulbosa ofta på mycket tunt 

 jordlager. 



Som en sammanfattning af alf var växternas underjords- 

 system vill jag blott påpeka några, som det synes mig, för 

 dessa genomgående drag. Först kan omnämnas, att rätt 

 ofta äro sådana delar, som i normala fall tillhöra underjords- 

 systemet, belägna of van jordytan, särskildt är detta fallet 

 med delar af jordstamsystemet, men äfven med öfre delen 

 af hufvudroten eller mera sällan af någon birot. Alf var- 

 växternas jordstammar synas i regel vara mera hopdragna 

 med kortare internodier, mindre greniga, ofta ogrenade, 

 och i en del fall längre kvarlef vande än under normala för- 

 hållanden; hufvudroten synes i allmänhet 1 vara längre, 

 kraftigare, mera genomgående, men mindre grenig; birotbild- 

 ningen synes i regel vara svagare. 



Hvad slutligen de olika i alfvarvegetationen ingående 

 under jordssystemtyperna beträffar, så äro ju såväl arter med 

 länge kvarlefvande som dylika med snart bortdöende hufvud- 

 rot vanliga. Arter med 1-åriga jordstamled, sådana som 

 Teucrium scordium, äro emellertid sällsynta; möjligen är också 

 en dylik organisation här mindre lämplig. 



1 Dvärgarna hafva i allmänhet en relativt kort och svag, men genom- 

 gående rot. 



