154 



J. QVIGSTAD. 



[Nr. l. 



fluktet (pr. -eb) (lp. S.: Ht.), von einem Ort zum ånderen 



fortbringen = anw. nw. flytja. 

 flæJikko, g. flæhko ; flæhka, (Lg.), (Kri.) plæhkko, g. plæhko, (Kl.) 



plæhfyfye, pleKkfce, g. pleh1$e~; flæhkka, (Wst.) fléhkki | lp. S. 



(Arj.) flehka, g. „ , (Urne) ft'*ækka, (Ht.) fliehkie, (Jmt.) 



fliæKka, fiiéhka,, Flecken = anw. flekkr, nw. flekk, schw. 



flåck, m. 



flæsskn, g. flæska, | lp. S. flæsk, (Ht.) ftiesske, Speck (eines 

 Schweines) = anw. nw. flesk, schw. flåsk, n. 



flæhtta, g. flæJltsi, (Ks.) plæhtta, g. plæhta,, Schlafstelle (in einer 

 Fischerhlitte) = nw. flet, m. Vgl. lahtte. 



ftbid, g. „ (KL), (Lg.) fldiHo, (Kri. Lg. BIs. Of. Gl.) flotta, 

 g. floita (all. 4) | lp. S. (Hm.) fim' do, g. flbito, Sahne = 

 nw. fl&yte, m. Hierans vielleicht lp. F. laken, g. låven, 

 id.; wenn dies mit fn. lypsåå (melken) verwandt wåre, sollte 

 man lakca, erwartet haben. 



/bara, fuora (lp. S. : Jmt.), Schaf = schw. får, n. 



foruma, g. forma, (Ks. Tlv. Kv. Kri.), (Siidw.) fuor^ma (all. 

 fur' mi), (Kr. Ks.) frabma, g. „ , (Kr. auch) krabma, g. 

 „ , (Kv.) /ramma, g. framå, (Leem) from, (Kl.) form, g. 

 fq n rm, (Lg. Ib.) foar^ma, g. foarma, (all. for^mt), (Ib. auch) 

 hoarma | lp. S. (Sors. Tårn.) forrma, (Ht.) fuormå, (Drt.) 

 fubrma, forrme, Giessform = nw. form, f. Hieraus auch 

 (lp. F.: Friis) ramma, g. rama, Kugelform. 



fqr-setno od. -sitno, g. „ od. -send (sino) (Lnv. Ib. Of.) | lp. S. 

 (Hm.) fqr-setna, g. -sena, eine feinere Schnur zwischen der 

 Angel . und der Angelschnur (Vorfach) = nw. forsyn(d), 

 forsenn, f. 



for-sivlo, g. -sivlo, ein Hof auf der Insel Kvalø in Westfinn- 



marken = nw. forsøl. 

 for-stovvat, pr. -stQvau (lp. S.: Ts.), (Drt.) for-stQret, -stQri r 



(Jmt.) fastQri, verstehen = nw. forstå (præs. forstår). 

 frakta, g. fravta, | lp. S. (Ht.) frakte, Frachtgeld = nw. frakt, f. 

 fralsatet (lp. S. : Jmt.), befreien = schw. frålsa (Halåsz). 

 fram, ram (lp. S.), (Fld. Ht.) f ramma, (Ht.) framme, (Jmt.) 



f ramma, 1) hervor, vorwårts; 2) ans Ziel (kornmon) = nw. 



