1893.J 



XORDISCHE LEHNWORTER. 



191 



Jiavgsi, g. havga,, (Leem) hav, g. hava, sebastes norvegicus = 



nw. auger, auer. 

 havl&, hav'la,, g. havla.; (selt.) havla, g. havlagK, (Gl.) hagala, 



pl. | lp. S. (Lul.) fø&aZ, (Ht.) hagale, Schrot (zum Schiessen) 



= nw. hagl. n. ; schw. hagel; fn. hauli. 

 havskar-gubbo (Leera), phoca groenlandica = nw. auskar-kobbe. 

 harm- od. havur-hawd (Hf.), (Kl.) havur-akta, (Leem) liQver, Pracht- 



ente (somateria spectabilis) = nw. havorre, m.; .havorr-æd. 

 havvar (Siidw. Kv. Lnv.), (Kl.) håwer, (Ib.) hav ar (im Sing. 



nur in Zusamm.) | lp. S. (Lul.) havar, (Ts.) havvar. (Ht.) 



hægra, luufrie. (Drt.) hagrie, haggre, Hafer = nw. havre. 



hagre, m. ; hægre, f.; schw. hafre. 

 harve, g. have (lp. S.: Hm.), Henkel (an Kubein) = nw. hav, n. 

 hébber (lp. S.), Bude = schw. dial. (Westerb.) håbber. n. 

 kébnid (lp. S. : Torn.), rachen = anw. hefna. 

 heclnek. g. -ega (Gl.) | lp. S. hednig, (Fjellstr.) hedig, (Lul.) 



hetnik, (Hm. Ts. Arj.) hedneg, (Arv.) hiednik, (Urne) hedeg, 



(Sors.) hidne (akk. -egah), (Ht.) hidnege. Heide = nw. schw. 



hedning. Merke (Leem) henoglas, Heide, aus nw. *hednung 



-f lapp. -7a§. ' 



heidnit | lp. S. (Jmt.) hceinestit, wetzen = nw. heina, oder lapp. 



Bildung aus hæidna.. 

 heiludali, pl. hqiliidagaJc (im Sing. nur in Zusamm.) (Lnv. Ib. Of.), 



(Lund, Lapp. Katekism.) heihidagak, pl., Pfingsten = anw. 



*heiludagr (vgl. aschw. hælghudagar). Vgl. hélliidsJik, 



helluddJil-, pl. -agaA, (Kri. Lg. Kar. BIs.) héludaJik, pl. 



-a#a& (im Sing. nur in Zusamm.) | lp. S. (Torn.) helutag(h ), 



id, aus fn. heluntai, helluntai. 

 heima (lp. S.), (Torn.) heibmo, (Lul.) hæi e ma, g. hæima, (Arv.) 



heipma, pl. heima. Haus, Heim; (Hm. Ts. Fld.) hæi'ma. 



g. hæima, Hof; (Arj.) hæibma, (Ht.) heima, hieimd (akk. 



-tø&), (Jmt.) heima, hæima, Hof, Heim = anw. heimr, m. ; 



heima, n.; nw. heim, m. ; schw. dial. (Westerb.) heim, n. 



(Wohnort). 



heimel (lp. S.), Haus, Heim = anw. heimili, n. 

 hefvit, (Lg. auch) hevit, (Kl. Kar. Lnv.) hevvit, (Kl. auch) 

 hævvat (3 sg. præs. hævvas, 3 sg. impf. hævvai), (Lnv. 



