280 



J. QVIGSTAD. 



[Nr. 1. 



hreinn, nw. rein, schw. dial. (Norrb. Westerb.) rein, m. 



Das von Thomsen (Got., p. 41*) citierte und bezweifelte 



raingo ist wohl dasselbe Wort, das Hogstrom (Lappland, 



p. 80) nach Damianus å Goés in der Form raingi citiert. 

 ræip-vahkke, g. -vage, ein Ort in ^Vestfinnmarken = nw. rep- 



våg, frtther reiper-vag (C. Pontoppidan, Geographisk Kart 



over Finmarken, 1790). 

 rætfso, g. ræiso \ lp. S. (Ht.) rieise, rVse, Reise = anw. reisa, 



nw. reis. f. 



rækar (lp. S.). Landstreicher = nw. rekar, oder lapp. Bildung 

 aus ræket (s. rehkkat) : auch rækarv, Analogiebildung nach 

 holker v. 



ræhka-vlky ein Hof im Kirchspiel Lenvik = nw. ræk-vik. 

 ræhJcka, g. od. ræhka (all. -ai), der Bord eines Schiffes = nw. 

 række, f. 



ræksa (Ts.) | lp. S. reps, (Lul.) reppsa, (Hm.) ræpsa, g. ræpsa, 

 (Arj.) rihse, (Ht.) riepse, Harke = schw. rafsa. f. 



rækva, ræfåa, g. rævca (all. -ai), Hefe = anw. dregg, f., g. 

 dreggjar. 



renne, g. ,, od. ræne (all. -f) (Kr. Kt.), (Stockfleth, p. 533 b ) 

 rænno, (Ks.) grann-, g. grana, (Stidw. Hf. Lg. Of.) ræipja, 

 g. ,. (all. -I od. (Hf. Of.) -ai), (Kv. Lg.) ræmm, g. (Kv.) 

 /v y/a od. (Lg.) ,. | lp. S. rænn. Rinne; (Hm.) Gåhcce-rærfflo, 

 g. ,. , (Ht.) Mheie-rienne, Wasserrinne = nw. renna, schw. 

 rann a, f. 



rænnto, g. rænto | lp. S. rænto, (Lul.) reæntu, (Hm.) renndo, 

 g. rento, (Ht.) riehfot | lp. E. ræuta, Zinsen = nw. renta, 

 schw. rånta. f. 



ræip\gBL, g. rÆrjga, (Hf.) træ\\g, (Kl.) dræ\\g, (Wst.) fræriiiøw j 

 1}). S. (Lul.) rænga, (Ht.) drieiyp (akk. (Drt.) drier\ge, 

 (Jmt.) triænka, treænlca | lp. E. rængg, Dienstknecht = nw. 

 dreng, schw. drang, m. ; fn. renki. 



ræsska, g. ræska (all. -i) (Of. BIs.): viidssta-r., Gefåss zum Kiise- 

 formen = nw. oste-trosk, m. 



ræssta., g. ræsti\. Schulden, (Lg.) Rest, Rlickstand = nw. rest, 

 in.: fn. råsti. 



rw/,fat-perre (lp. S. : Lul.), (Ts. Fld.) ræhtai\-bei'vé, der drei- 



