300 



J. QVIGSTAD. 



[Nr. 1. 



skruwit | lp. S. skruvet, schrauben = nw. skruva, schw. skrufva, 



od. lapp. Bildung aus skruvva,. 

 skræddar (KL), (Of. i skræfidar j lp. S. (Ts.) Sræddar, (Ht.) 



skrieddare, (Drt.) §Aræddare, Schneider = nw. skræddar. 

 skræhp (Kl.) | lp. S. (Fjellstr.) .sræjj. Grosssprecher; vgl. nw. 



skreppa, schw. skråppa; s. skrehppedet. 

 skræhppa,, g. skræhpa, (Lg. Lnv. Ib.), Ranzen = anw. nw. 



skreppa, f. 



skuddd-jQJtkka, ein Fluss im Kirchspiel Trano (nw. skø-elva) = 

 nw. *skøda, f. 



skudnit, (Kv.) skunnit | lp. S. (Fjellstr.) skuddot, (Ht.) skuddet 

 (pr. -eb), (Drt.) skuddat. Skuddi, (Jmt.) skuttet, skattet, 

 skutt ilt, sknttiJi, sich sputen = anw. skunda, skynda, nw. 

 skunda (seg), skynna (seg); schw. skynda. 



skuettestet, skuoiestet, skuecestet (lp. S.), (Ht.) skuotstld, vor- 

 warts schieben = anw. hw. skota. 



skuffo, g. „ (lp. S. : Hm.); bgr'de-s., Tischschublade = nw. 

 bord-skuffa, f. 



skugtøB (Kl.) | lp. S. skngge, (Ht.) skuggie, Schatten = anw. 



skuggi, nw. skugge. m. ; schw. skugga, f., (dial.) skugge, m. 

 skula-fe^da, ein Fjord im Kirchspiel Tromsosund = nw. skul- 



fjord. 



skuVdo, g. skuldo (Ib.) | lp. S. skiddo, (Hm.) skuVdo, g. skulda] 



(Ht.) skQld.u, (Drt.) skokla, (Jmt.) skQltå, Schuld, Ursache 



= anw. nw. skuld, f. 

 skuVdot (impf. -ojim), zurechtweisen | lp. S. (Ht.) skuldet (pr. 



-eb), Jmd. Schuld geben = nw. skulda. 

 skule (lp. S. : Ht.), (Drt.) Skule, (Jmt.) skuHe, Lehrer =.nw. 



skule, m. 



skuflit, (Tl).) skullit | 1]). S. skullet, (Fjellstr.) skulet (Lul.) 

 skullit, (Hm.) skidlet (impf. -ejeu), (Ht.) skulet (pr. -eb). 

 (Drt.) Skuli, (Jmt.) sku 1 '!?]/, spillen = nw. skylja, skylla, 

 schw. skol ja. 



skummd, skomma (all. -ai), ein Hof in Lenvik; skummfaQohm 



ein Berg ibd. = nw. skam-tind. 

 skuolder (lp. S.), (Lul.) skudltar, g. skudlltara, (Hm.) skuoldur. 



<r. skuordara, Klatscherei = anw. skvaldr, nw. skvalder. 



