348 



J. QVIGSTAD. 



[Nr. 1, 



(Sors.) viepsls (akk. viepsåb), (Ht.) væpsa, vidpsa, (Drt.) 



væpsa, viæpsa, (Jmt.) vuepsa | lp. R. (T.) veazvas, g. -azi, 



Wespe = an w. *hvefs, nw. kvefs, kveps, schw. dial. vafse. 

 viget (lp. S.), einweihen ; (Ht.) vVkit, (Jmt.) vVki, trauen (zur 



Ehe) = anw. vigja, nw. vigja, schw. viga. 

 vika, g. ,. (in Ortsnamen norwegischen Ursprungs) | lp. S. (Drt.) 



vike, vlge, Meerbusen = vik. f. Vgl. saksa-vl e ka, g. -vika, 



ein Hof in Saltdalen = nw. saksen- vik. 

 vihkka, g. „ od. vikka (all. -ai) (Kl. Lg. Kar. BIs.), Meile 



(See- oder Landnieile) = anw. vika, f. (Seemeile). 

 vihkkarak, pl., ein Hof in Malangen = nw. vikran. 

 vihkkar-njarg, ein Hof in Tromsosund = nw. vikker-nes. 

 viko (lp. S.), Kampf = anw. vlg, n. 



viljok (lp. S.), (Ht.) vbljuke, willig = anw. viljugr, nw. viljug, 



oder lapp. Bildung aus viljo; vgl. lp. S. tænest-viljok, 



dienstfertig fschw. tjenstvillig). 

 villas, g. -asa, attr. villa, (Ks.), (Kv. Lg.) vildas, g. viVd&sa, 



attr. wVd& } (Lg.) vilåos, g. viVdosa,, (Of.) vi]]as od. vi]]a 



| lp. S. (Lul.) villta, (Jmt.) wille, villje, villjen, wild, (Kv. 



auch) ausgelassen (v. Kindem) = nw. vill, vild, schw. vild; 



fn. villi; vgl. lp. F. vildog&s, wild, unbåndig. 

 vi]]o, g. „ (Ib. Wst.) | lb. S. viljo, (Hm.) ve]]o, (Ht.) væ]]u, (Drt.) 



vællo, Wille = anw. vili, m., g. vilja; nw. schw. vilja, f. 

 vinndeg (Ib.) | lp. S. vindek, (Lul.) vintek, g. vinnteka, (Hm. 



Ts. Arj.) vinndeg, Fenster = nw. vindøg, n. 

 vintan (Friis), Bergfink (fringilla montifringilla) | lp. S. fanto, 



(Sors.) tvinnto, Fink = nw. tvint (Fink), schw. dial. (Westerb.) 



tvint (Sperring), m., oder = schw. dial. fant (Meise) (Hiil- 



phers, Jamtland, p. 246). 

 vir\galdet, Ausfliichte brauchen; (Of.) vii\gardet, zickzack gehen; 



(Giv.) vii\kaltit (Idikin), farbiges Garn zickzack in die 



Schuh bande einweben = nw. vingla. 

 virak, g. -agan, od. virek, g. -egan, ein Hof in Ofoten = nw. 



virak (anw. vidrek). 

 vir'dat iLnv.), (Ib. Of.) vir 9 dat (impf. -ojim) | lp. S. (Hm.) 



viledet, véledet, sich an etw. kehren = anw. virda, nw. 



vyrda, vøla. 



