1893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



7 



øvrige efter en haard kamp (kampen med „Pallantiderne u ) op- 

 toges som ligeberettigede dele af det nye samfund. Komerne 

 og de tidligere smaabyer mistede sin selvstændighed og sank 

 ned til at blive demer uden politisk betydning. De enkelte 

 smaasamfunds regjeringer opløstes 1 , og der oprettedes en for 

 alle fælles regjering i Athen, hvis prytaneion blev den nye stats 

 sakrale midtpunkt. 



Og ikke nok hermed. Hidtil havde eupatriderne eller sleg- 

 ternes fuldbyrdige medlemmer boet rundt om i landet, hver i 

 sin flekke, noget der ogsaa fremgaar deraf, at saa mange af de 

 senere til disse svarende demer bar slegters navne. Nu fik 

 Theseus d. v. s. de joniske herskere største delen af eupatriderne 

 til at flytte til Athen. Her bosatte de sig især i den søndenfor 

 Akropolis liggende del af byen, Kydathenaion, samt i Melite i 

 sydvest. Samtidig kom ogsaa endel af de oprindelige klienter 

 og vel ogsaa enkelte til vandrende fremmede til Athen, hvor de for 

 det meste tog bolig i nordvest og der dannede forstaden Kerameikos 

 med omliggende, mest af haandværkere beboede smaaflekker. 

 Dette er, sammen med tidligere her boende, til klientstanden 

 hørende elementer, de saakaldte demiurger. Udover landet ved- 

 blev selvfølgelig endel af eupatriderne at bo ligesom mængden af 

 klienterne, hvis beskjæftigelse det var at dyrke slegternes 

 marker; disse sidste kaldtes agroiker. 



Ved kongens side kom der til at staa et raad, der var sam- 

 mensat af slegternes over ho veder. Dette maa vel være meningen 

 af AristotelesV ord, at kongemagten paa Theseus's tid for- 

 andredes lidt fra sin rene form 3 . Dette adelsraad, enten det 



1 Thukyd. II, c. 15. 



2 Polit. Ath. p. 105, 3 (c. 41). 



3 Naar Plutarch Thes. c. 25 skriver om Theseus tzocotos dnéy.hvs tiqos rov 

 byiov, ojg 'AoioToré/.rjs (prjol, saa foreligger der her kun en misfor- 

 staaelse fra Plutarchs side. Aristoteles har vistnok talt om dr/uos 

 ikke oylos; men dengang var Sr/uos = populus = eupatriderne, medens 

 ordet senere bliver ensbetydende med plebs eller theterne. Aristo- 

 teles^ udtryk i Polit. Ath. 105, 3 (c. 41): pmoov naoey/.livovoa rrs 

 fiaodixijg er tydeligt nok. Vægten ligger her paa, at kongemagten 

 mistede noget af sin magtfuldkommenhed; de eneste, som paa de 

 tider kunde arve noget af denne, var eupatriderne, der dengang 

 alene var politisk berettigede borgere. 



