8 



A. EÆDEE. 



[No. 2. 



nu var raadet paa Areiopagos eller dettes forgjænger, vandt 

 imidlertid efterhaanden mere og mere magt paa kongens be- 

 kostning; raadet fik snart den egentlige ledelse, og „kongerne" 

 valgtes af raadet og inden dets midte. Hermed gik staten 

 over fra at være et kongedømme til at blive en oligarchisk repu- 

 blik. Det gamle kongeembede splittede sig først i tre selvstæn- 

 dige poster, de senere tre første archonter; af disse skal efter 

 Aristoteles's opfatning polemarchstillingen først have udsondret 

 sig 1 , dernæst archontstillingen 2 . Kongenavnets indehaver vedblev 

 at være sakralvæsnets chef, men sank i værdighed ned til at 

 blive nummer to. Archonten blev den første i rang, vel snarest 

 fordi han i virkeligheden havde mindst at sige. Polemarchen 

 var den tredie; han forestod krigs væsnet. Da archontembederne 

 senere var blevne etaarige, traadte de seks thesmotheter til ; deres 

 funktion var at være dommere. Nu omordnedes vel ogsaa 

 raadet, saaiedes at det kom til at beståa af de hvert aar af- 

 gangne archonter 3 . Under navn af raadet paa Areiopagos funge- 

 rede det ikke blot som øverste domstol i mord- og drabssager, 

 men havde ogsaa andel i administrationen, ligesom det vaagede 

 over, at den bestaaende regjeringsform overholdtes. Archon- 

 terne udtoges af raadet 4 blandt de fornemste og rigeste ætter 5 . 



Aktiv borgerret havde kun de vaabenføre slegtsmedlemmer 

 inden de fire phyler 6 ; klienterne eller theterne vedblev at staa 

 uden politiske rettigheder. Regjeringsformen var saaiedes et 

 rent adelsregimente eller et oligarchi, som Aristoteles udtrykker 

 sig 7 . I Pol. Ath. 8 giver Aristoteles følgende skildring af klien- 

 ternes vilkaar i denne periode: „I den følgende tid hændte det, 

 at de fornemme og den store mængde kom i strid, hvilket vårede 

 meget længe. Thi forfatningen var dengang baade i alt andet 



1 Polit. Ath. p. 5, 3 (c. 3). 



2 Polit. Ath. p. 6, 1 (c. 3). 



8 Aristot. Pol. Ath. p. 9, 5 (c. 3). 

 4 Aristot. Pol. Ath. p. 22, 8 (c. 8). 



* Aristot. Pol. Ath. p. 9, 4 (c. 3): JpioTivSrjv xal 7tlovriv8r}v. 



6 Aristot. Polit. 1297 b. 16. 



7 Aristot. Polit. 1273 b. 36 og Pol. Ath. p. 2, 6 (c. 2). 



8 P. 2, 4 (c. 2). 



