1893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



9 



oligarchisk \ og de fattige maatte trælle for de rige, baade de 

 selv og deres bern og kvinder, og de kaldtes pelater og hekte- 

 moroi („sjettedelsforpagtere"); thi for en saadan afgift bearbei- 

 dede de de riges marker; hele jorden var nemlig fordelt paa 

 faa hænder. Men kunde de ikke betale sin afgift, saa blev de 

 ført bort som ufrie, baade de selv og deres bern; thi de var 

 dem, som de stod i gjældsforhold til, forpligtede med sine per- 

 soner helt indtil Solon; denne var den første, der tog sig at 

 almuen. Saaledes var det det mest trykkende og det bitreste 

 for dem, der jo tilhørte staten, ikke at have andel i jorden 2 . 

 Ganske vist havde de ogsaa ellers grund til at være misfor- 

 nøiede; thi de havde saa at sige ikke andel i noget". 



Aristoteles tænker sig saaledes klienterne som forpagtere af 

 smaalodder af herrernes marker ; selveiere er de ikke , da kun 

 slegternes medlemmer har ret til at eie jord 3 ; retten hertil 

 vedblev jo altid i Athen at være indskrænket til det virkelige 

 borgerskab. Deres vilkaar var dog ikke ens over hele Attika. 

 Værst var de vistnok stillet paa det frugtbare agerland, pedion, 

 eller sletten rundt Athen; thi her laa de større eiendomme tæt 

 ved siden af hverandre, og her var herrerne nær, enten de 

 boede i byen eller, hvis eiendommen laa nær Athen, paa denne. 

 Her holdt derfor den gamle ufrihed og mindet derom sig bedst; 

 her bevaredes længst den personlige tjenerstilling; her var det 

 neppe tale om fordringer eller opposition fra mængdens side. 

 Sletten var da ogsaa langt ned igjennem historien det attiske 

 aristokratis bedste støtte. Anderledes var det oppe i det indre 



Jeg læser med Kaibel-Wilamowitz (Blass) r v yaQ rore rj nohrsia rois 

 ts ållois oliyaoyixrj naoi xat . . 



Jeg læser her med Blass rcov xard rrjv nolireiav r tov dyp co r fir t 

 fi£té%Eiv. Kenyon har dQ%co"v, embederne ; men det lige forud gaaende 

 ovv stiller dette som et resultat af det foregaaende, og der har ikke 

 været tale om embeder og lignende, men vel om, at jorden var paa 

 de riges hænder. 



Angaaende en nærmere udviklmg og begrundelse heraf se A. Ræder, 

 Aristoteles's skrift om Athens statsforfatning. Kristiania videnskabs- 

 selskabs forhandlinger 1892 nr. 6, p. 21 og fl. En lignende opfatning 

 af disse forhold er siden udtalt at G. Cox i Academy for 1892 nr. 

 1047, p . 113. 



