1893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



23 



gamle som nye, der paa reformens tid boede inden dens 

 grænser. Inden demen var alle lige; alle skulde have samme 

 rettigheder; enhver stemme skulde have samme vegt. For og- 

 saa i det ydre at hidføre en demokratisk lighed indfertes en 

 for alle fælles benævnelsesmaade ; enhver skulde kalde sig med 

 sit eget og sin faders fornavn med tilføielse af den deme, han 

 tilhørte. Man kunde saaledes ikke af selve navnet se, om en 

 mand tilhørte en af de fornemme adelsslegter eller en af de 

 nyoptagne borgerfamilier, af plebeisk, ja ofte af ufri oprindelse. 

 Aristoteles 1 udtrykker dette saaledes: „Alle, der boede inden 

 samme deme, gjorde han (Kleisthenes) indbyrdes til demoter; 

 herved tilsigtede han, at man ikke mere skulde tilføie sit slegts- 

 navn og derigjenem straks betegne nyborgerne som saadanne, 

 men at man skulde betegne enhver efter hans deme. Herfra 

 skriver det sig, at athenienserne pleier at benævne sig efter 

 sin deme". 



Demeinddelingen sluttede sig vistnok for en væsentlig del 

 til de bestaaende forhold; som regel tør man vist i demerne 

 sege de gamle før-theseiske korner 2 . Men der er dog grund til 

 at antage, at Kleisthenes i visse tilfælder har foretaget foran- 

 dringer; dels har han slaaet flere mindre grænde eller landsbyer 

 sammen, dels har han delt enkelte større i flere saadanne, alt 

 under hensyntagen til de lokale forhold, der jo undertiden kunde 

 være af saadan natur, at ganske smaa demer blev en nødven- 

 dighed. At Kleisthenes har gaaet frem paa saadan maade, kan 

 sees af Aristoteles Pol. Athen 3 : „Demerne gav han navn dels 

 efter beliggenheden, dels efter grunderne" (her = den paa stedet 

 oprindelig bosatte slegt). Den følgende sætnings tekst er vist- 

 nok fordærvet, giver ialfald ingen sikker mening; saameget ser 

 vi dog, at Kleisthenes blev nødt til at gi ve flere demer nye 

 navne, og dertil kan der vel neppe have været nogen anden 

 grund, end at de var nydannelser. Man tør vel antage, at han 



1 Pol. Ath. p. 55, 8 (c. 21). 



2 Gr. Gilbert, Jahrbiicher f. klass. Philol., Supplemb. 7 p, 193 og fl. 



3 56,5 (c. 21). 



