26 



A. RÆDER. 



[No. 2. 



ledelsen. Endelig fører demarchen register over alle de saavel 

 i stat som i kommune stemmeberettigede borgere. For var det, 

 som allerede fremhævet, kun de nærmest religiøse phratrier, som 

 førte borgerlisterne ; kun de, som vare indførte i deres kirke- 

 boger, havde stemmeret. Dette vigtige hverv overdroges af 

 Kleisthenes til demernes øvrighed. Fra denne kunde man ap- 

 pellere til demoternes forsamling, og var man misfornøiet med 

 dennes afgjørelse, kunde man gaa til domstolene. Dette, at af- 

 gjørelsen af ens borgerret tåges bort fra phratrierne, hvor de 

 gamle slegter var de ledende, var af den største betydning for 

 de ikke til slegterne hørende lag inden Attikas befolkning; 

 først herved befriedes theternes mængde fra sin afhængighed af 

 adelen. 



Som tilfældet var med alle politiske enheder hos hellener 

 og romer, fik hver deme sin egen hdtus, hvori alle demens bor- 

 gere, enten han var af adl ig byrd, eller han oprindelig var 

 klient eller nyborger, havde samme andel. Det var stedets 

 heros, hvem denne kultus gjaldt. I almindelighed var denne 

 ogsaa før bleven dyrket, men da som en af de paa stedet boende 

 slegters private skydsguds ; nu fik alle demoter adgang til denne 

 kultus 1 . Ved siden af stedsheroen underholdt flere demer ogsaa 

 andre gudstjenester, ligesom de feirede feste til sine guders ære. 

 Paa samme maade som i staten den øverste verdslige embeds- 

 mand bragte guderne offer paa det hele folks vegne, saaledes 

 ofrede demarchen paa demens vegne 2 . Men den egentlige kultu; 

 besørgedes her som i staten af egne prester. Disse udtoges ve( 

 lodtrækning som regel vistnok blandt kandidater, som demefor 

 samlingen havde kaaret blandt demens borgere af god byrd 

 ogsaa presterne udtoges for et aar ad gangen 3 . 



Saaledes var i sine hovedtræk Kleisthenes's demeordnin^ 

 Som man vil se, er demen et billede af staten i det smaa. Soi 



1 Ekskurs 5. Hugh 1. c. p. 17. Busolt, Gr. Gesch. I, 612. C. Wacli 

 muth, St. Athen im. A. If, 248 og fl. 



2 C. L A. II, 570 og 578. Haussoullier 1. c. p. 136. 



8 Se de af Haussoullier 1. c. p. 136 og fl. samlede bevissteder fra t 

 lerne og indskrifter. 



