.893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



29 



ler vistnok laa i sammenhæng \ af byen og landet rundt om denne, 

 mdel demer paa kysten og endel andre inde i landet; hver af 

 lisse phylens tre demekomplekser kaldtes en trittys. 



Vi har allerede seet, at byen Athen ikke saaledes som Rom 

 ? . eks. dannede en administrativ enhed modsat landet, idet by- 

 territoriet var delt i en række demer, hver med sin forvaltning. 

 ki det citerede sted ser vi videre, at Kleisthenes drog omsorg 

 for, at ikke alle disse demer kom til at tilhøre samme phyle ; 

 iver phyle fik nemlig en lige andel i byen, og det nærmest 

 •undt om denne liggende land (se ekskurs 2). Idet byterritoriet 

 brdeltes paa flere demer og udstykkedes mellem alle phyler, var 

 ler ikke længere nogen fare for, at byen skulde komme til at 

 lanne en politisk enhed for sig, der kunde blive for mægtig i 

 nodsætning til landet og gjere de længere borteliggende land- 

 listrikters andel i magten saa nogenlunde illusorisk. Havde 

 Uhen kommet til at danne en kommune for sig, vilde man have 

 æret udsat for noget lignende som det, der gik for sig under 

 len ferste franske revolution, hvor jo Paris's kommunebestyrelse 

 aktisk blandede sig -ind i statens affærer, ja rev statsstyrelsen 

 ver til sig og derigjennem terroriserede det hele land. Denne 

 ire for de enkelte deles frihed og ligeberettigelse saa Kleisthenes 

 g afskar enhver mulighed i den retning gjennem den skildrede 

 erne- og phyleordning. Vi hører da heller ikke i Athens senere 

 istorie om nogetsomhelst tryk fra hovedstadens side, naar 

 anske enkelte foreteelser fra Peloponneserkrigens tid undtages. 

 >ette, at enhver bygd i Attika gjennem sin phyle havde lige- 

 m en andel i byen, gjorde, at den blev alles stolthed, at alle 

 den hensyn til bopæl følte sig som atheniensere. 



Der var den livligste samfærsel og vekselvirkning mel- 

 m ty og land. En hel del af byens indbyggere eiede gaarde 

 mdt om i Attikas forskjellige dele ; disse dyrkede de delvis selv 

 l drog derfor til sine tider ud paa landet, hvor de saa kunde 

 )holde sig længere tid for vaar- eller høstarbeidets skyld. 



1 Wilamowitz. Hermes 22. p. 124. 



