34 



A. RÆDER. 



[No. 2. 



samt at bestemme angaaende fred og krig 1 . Det manglede saa- 

 ledes meget paa, at selve administrationen laa i folkeforsam- 

 lingens hænder; den hvilede endnu væsentlig hos embedsmændene 

 samt nos de to raad, de 500's og det paa Areiopagos. Uagtet 

 folkeforsamlingens magtsfære saaledes ikke direkte udvidedes, 

 saa maatte den dog blive en ganske anderledes betydningsfuld 

 institution, end den tidligere havde været, ligesom dens magt 

 stadig vokste i den følgende tid netop gjennem den bredere og 

 solidere basis, den ved Kleisthenes's reform kom til at hvile paa. 



Saalænge theterne havde staaet i det gamle afhængigheds- 

 forhold til slegterne, havde de havt vanskelig for at danne noget, 

 om jeg saa maa sige, parlamentarisk parti, der ad reformernes 

 og lovgivningens vei søgte at arbeide sig frem, ganske paa 

 samme maade som den ældre klientstand i Rom havde vanske- 

 lig for at føre en selvstændig politik. De var derfor bleven 

 drevne over i revolution og havde kastet sig i tyrannernes arme. 

 Nu stod de der som frie og uafhængige medlemmer af staten 

 og gik derigjennem over til at danne et lovmæssigt demokratisk 

 parti. Dette parti vandt end mere i styrke gjennem tilslutning 

 af de nyborgere, der havde Kleisthenes at takke for sin borger- 

 ret. Det senere attiske demos kom saaledes til at opstaa ved 

 en sammensmeltning af de gamle klienter og de rent plebeiiske 

 ny-borgere, ligesom mængden i Rom var dannet paa samme 

 maade, af de samme to elementer. Ligesom de solonske theters 

 store mængde, saaledes hørte ogsaa de nyoptagne borgere til 4de 

 klasse; de kunde jo ingen jord eie, før de havde faaet borgerret. 

 Vi maa derfor tænke os denne 4de klasse, theterklassen, der 

 var udestængt fra alle embeder og fra de 500's raad, som ganske 

 talrig. Folkeforsamlingen og folkedomstolene var saaledes de 

 eneste steder, hvor denne, idetmindste gjennem sin mængde 

 betydnings fulde klasse inden det attiske samfund kunde gjart 

 sin stemme gjældende, hvor den kunde fremkomme med sim 

 fordringer og hævde sine interesser. Jo mere denne klass* 

 vokste under den følgende udvikling, jo større indflydelse o£ 



1 0. I. A. I. 57 v. 36. 



