40 



A. RÆDER. 



[No. 2. 



I samme grad som de 500's raad vandt i betydning gjennem 

 Kleisthenes's reform, maatte raadet paa Areiopagos tabe. Med 

 rette fremhæver Grote 1 , at Kleisthenes umulig kan have været 

 gunstig stemt mod dette. Man maa nemlig gaa ud fra, at dette 

 paa reformens tid udelukkende bestod af ialfald forhenværende 

 tilhængere af Peisistratiderne, da man neppe kan tænke sig 

 andet, end at disse kun har befordret sine venner til archont- 

 værdigheden, hvorfra jo Areiopagos rekruteredes. Forst da for- 

 samlingen efterhaanden kom til at beståa af det nye systems 

 tilhængere, af archonter, der var valgte efter reformen og i en tid, 

 da det kleisthenske parti fremdeles var det raadende i Athen, 

 kunde Areiopagos tænkes atter at vinde anseelse og tillid i den 

 almindelige opinion. Vi skal da ogsaa se, at dette virkelig 

 skede, at Areiopagos atter gjenvandt meget af sin gamle betyd- 

 ning paa det salaminske slags tider, da denne transformation 

 var foregaaet. 



Under den solonske forfatning havde raadet paa Areiopagos 

 indtaget en meget betydningsfuld stilling. Aristoteles 2 skriver 

 herom: „Men hvad areiopagiternes raad angaar, bestemte han 

 (Solon), at dette skulde vaage over lovene, ligesom det jo alle- 

 rede før havde havt overopsynet med statsstyrelsen ; baade 

 stijrede det de fleste og vigtigste andre statssager s og viste dem 

 tilrette, der forsaa sig, da det havde fuldmagt til at mulktere og 

 straffe, og det afleverede bøderne til statskassen uden at angive 

 grunden til straffen. Tillige sad det tildoms over dem, der 

 havde sammensvoret sig til omstyrtning af den demokratiske 

 forfatning, saaledes som Solon udtrykkelig havde bestemt". Vi 

 ser heraf, at efter Aristoteles^ opfatning havde raadet paa 

 Areiopagos under den solonske forfatning ikke blot overopsynei 

 med, at lovene overholdtes, og censura morum; men faktisk ial- 

 fald laa ogsaa administrationens traade i dets haand, ganskt 

 som i Rom, hvor embedsmændene shdde styre, men senate 



1 Hist. of Greece IV 2 p. 200. 

 * Pol. Ath. p. 24, 7 (c. 8). 



■• Jeg læser her med Kaibel-Wilamowitz (Lipsius) noXtruuø* ikk 



TloUTlZv. 



