393.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



45 



igang, da strategembederne omordnedes i 501/0. blev dette 

 iderledes. Allerede med de kilder, som far stod til vor raa- 

 ghed, maatte det paatrænge sig en, at saa var tilfældet. Ved 

 arathon maa polemarchen Kallimachos have havt den afgjorende 

 emme 1 ; dette kan sluttes af Herodots skildring 2 , hvormeget 

 id den samme forfatter har bidraget til at formørke det sande 

 rhold ved samtidig at udtale, at den nævnte polemarch allige- 

 il var udtagen ved lodkastning 3 . Thi at udtage sin komman- 

 irende general ved lodkastning, det kunde man ikke godt til- 

 mke athenienserne ; strategerne blev jo den hele tid udigjennem 

 Itagne ved valg. Nu har vi faaet Aristoteles's direkte vidnes- 

 T rd for, at hin antagelse var rigtig. Samtidig nemlig med at 

 mne fortæller om omordningen af strategembederne i 501/0, 

 gger han til 4 : „men polemarchen var hele hærens anfører." 

 ette forhold maa være forandret før slaget ved Salamis; thi 

 r fører en af strategerne kommandoen. Omlægningen af 

 •mmandoen skede ganske vist samtidig med den allerede tid- 

 ^ere nævnte forandring i archonternes udnævnelsesmaade, idet 

 lvis lodkastning i 487/6 afløste det tidligere rene valg 5 , 

 li selv om lodkastningen skede mellem kandidater, der var 

 stillede gjennem valg, saa var det dog et tilfælde, hvem der 

 top blev polemarch, et embede hvortil ingenlunde alle inden 

 opstillede kandidater var kvalificerede. 

 Hvad kvalifikationer angaar, hvilke betingelser der still edes 

 < kandidater, der meldte sig til archontatet, saa fordredes der 

 '< disse, at de skulde tilhøre Iste klasse eller pentakosiome- 

 «nnerne 6 . Dette vil paa disse tider praktisk omtrent sige det 



Lugebil. Jahrb. f. klass. Philol. Supplb. V, p. 645 og fl. 

 VI, 109. 



Muller . Striibing, Aristoplianes und die historische Kritik. Leipzig 



1873. p. 226 og fl. 



Pol. Ath. p. 57, 12 (c. 22). 



Det viser sig saaledes, at Idomeneus har havt r et, naar han hæv- 

 dede, at Aristeides i 489 var valgt til archont, i modsætning til 

 Demetrios fra Phaleron, der holdt paa, at han var udtagen ved lod- 

 kastning (Plut. Arist. c. 1). 



Dette spørgsmaal tindes nærmere behandlet i ekskurs 4. 



