1893.] 



ATHENS POLITISKE UDVIKLING. 



49 



sthenske forfatning. Naar Kleist henes anvendte den ved udnæv- 

 nelsen af de fleste embedsmænd, ved sammensætningen af raadet 

 og folkedomstolene, saa havde han vistnok nærmest til hensigt 

 derigjennem at befordre den demokratiske lighed, give alle an- 

 segere en lige chanse og bevirke en rask veksel i disse institu- 

 tioners sammensætning. Dernæst har han vel ogsaa haabet her- 

 igjennem at undgaa partidannelser af mere personlig natur, saa- 

 ledes som valgkampagner al tid giver anledning til. Derimod har 

 det neppe været Kleisthenes's tanke gjennem anvendelsen af 

 lodkastning at virke nivellerende, nedbrydende paa al embeds- 

 magt som saadan og al selvstændig magt hos raadet. Dette 

 passer ikke med den plads, raadet fik i hans forfatning, og den 

 magtfylde, hvormed vi har seet, at det af ham blev udstyret. 

 At det ikke kan have været Kleisthenes saa meget om at gjøre 

 at ophæve embedsmændenes selvstændige kompetense, vil lige- 

 tedes fremgaa af det tidligere, ligesom det i denne forbindelse 

 3r karakteristisk, at han ikke anvendte lodkastning ved det 

 ?mbede, som paa hans tid endnu ragede op over alle de andre, 

 aemlig archontværdigheden 1 . 



Kleisthenes indsaa selvfølgelig, at bans reform ingenlunde 

 tunde bringe al partistrid til at ophøre, ja han forudsaa mulig- 

 leden af, at der kunde opstaa mænd, der vilde søge at spille 

 ^eisistratos's rolle. Selv om ikke dette skulde lykkes, saa kunde 

 laadanne ærgjerrige personer faa dannet sig partier og ved 

 vjælp af disse søge at vinde en betydning og gjennemføre en 

 >olitik, der var i strid med den store majoritets ønsker og op- 

 atning. Endelig var det at vente, at aristokratiske elementer 

 aden samfundet vilde forsøge en obstruktionspolitik, der maatte 

 amme det hele styre og hemme enhver udvikling, selv om der 

 andtes en majoritet, der ønskede en rolig fortsættelse i det af 

 kleisthenes anviste spor. Som et vern herimod, som et forsvar 



1 Det nye lys, hvori dette spørgsmaal er traadt ind i gjennem Aristo- 

 teles^ skrift, gjør det unødvendigt at gaa nærmere ind paa den 

 mellem Grote og Schoemann-Curtius førte strid, om lodkastningen 

 skriver sig fra Kleisthenes eller er yngre. 

 Vid.-Selsk. Forh. 1893. No. 2. 4 



