1893.] 



ATHEXS POLITISKE UD VIKLING. 



59 



Athen mindre end noget andet af de gamle samfund; men ogsaa 

 her 1 blev dog de, der drev denne haandtering, anseede for ganske 

 anderledes skikkede til at beklæde statens embeder og andre 

 tillidshverv end de, som levede af handel og industri. Hertil 

 kommer, at saalænge der ikke var opstaaet en rig handlende og 

 industridrivende stand, saa var adlen den eneste klasse inden 

 folket, som sad inde med den økonomiske uafhængighed og det 

 )tium, som dengang var en nødvendig betingelse for at kunne 

 beklæde de forskjellige embedsposter og andre tillidshverv. Og 

 >elv om en fabrikant eller en handelsmand kunde have raad til 

 it ofre tid paa saadanne gjøremaal, saa var det meget vanske- 

 igere for ham end for godseierne at være længere tid borte fra 

 rin forretning og overlade dennes bestyrelse til andre 2 . 



2. Men det var ikke blot som udgjørende hovedmængden blandt 

 ordeierne og idethele inden den besiddende del af befolkningen, 

 it de gamle slegters medlemmer indtog en baade i politisk og 

 ocial henseende fremskudt stilling i Athen. Selve patriciernav- 

 lets glans tabte sig nemlig ingenlunde saa snart; tvert imod 

 edblev det hele tiden nedigjennem baade socialt og politisk at 

 ære en stor anbefaling at høre til en af de anseede ætter, 

 .ndnu paa Platons tid var der et saa skarpt skille mellem adel 

 g ikke adel. ligésom opfatningen heraf var en saadan, at han 3 

 nder opregningen af de i samfundet nødvendige over- og under- 

 rdningsforhold kan op fø re 1) forældre — børn, 2) adlig — 

 adlig, 3) ældre — yngre, 4) herrer — slaver, 5) de aandelig 

 r moralsk høiere- og lavere-staaende. Taleren Aischines 4 af 

 othokidernes familie mener at kaste glans over sig ved at frem- 

 heve, at han tilhørte samme phratrie som Eteobutadernes he- 

 rmte slegt. Naar Demosthenes 5 nævner Eteobutaden Pyrrhos's 

 ivn, føier han ikke paa sædvanlig maade dennes demenavn til, 

 en hans slegtsnavn. Ja, denne de gamle slegters anseelse 



1 Bo-eckh. Staatshaush. d. Athen. 3 Aufl. b. Frånkel I, p. 53. 



Muller Striibing, Aristoplianes und die histor. Kritik p. 251. 



Leg. III, 690 A. 

 ' II, 147. 

 5 XXI, 182. 



