64 A. RÆDER. [NO. 2. 



embedet var trods dets mange forretninger, der vistnok krævede 

 en mands hele tid, ulønnet; det var et æreshverv, der efter 

 embedstidens udløb indbragte den nidkjære og energiske en 

 æreskrans eller takkeadresse fra de taknemlige demoter. Posterne 

 synes at have været eftertragtede nok; dels kunde de tilfreds- 

 stille en eller anden stedlig storheds ærgjerrighed, der ingen 

 udsigt havde til at komme til at spille nogen rolle i den store 

 politik, og dels var de vel gjennemgangsposter til statsembeder. 

 Det forundrer derfor ikke, naar indskrifterne ligesom talerne 1 

 tydlig nok viser, at demarcherne praktisk talt toges blandt de 

 til demen hørende fornemme og rige familier. Det samme 

 gjælder skatmesterembederne, der vel i almindelighed dannede 

 gjennemgangen til demarchværdigheden. Demens kultus be- 

 sørgedes a f en prest. For dennes vedkommende har vi udtrykke- 

 ligt vidnesbyrd 2 om, at han ved lodtrækning udtoges blandt 

 flere af demoterne inden de velbyrdige 3 slegter udtagne kan- 

 didater. 



Det gjælder saaledes i første halvdel af det 5te aarhundrede 

 baade for stat og kommune, at de store hovedsager afgjordes. 

 og retningen anvistes af de suveræne forsamlinger, hvor alle 

 borgere havde lige stemmeret; men udførelsen af disses beslut- 

 ninger, forberedelsen af de sager, der skulde forelægges dem 

 samt den almindelige administration laa altsammen praktisk tal 

 i de fornemme slegters hænder, ligesom disses medlemmer be 

 klædte alle de ledende poster inden samfundet. 



Ogsaa ad en anden vei kan det paavises, at adlig byr' 

 ingenlunde havde mistet al betydning i det kleisthenske samfund 

 jeg tænker her paa den maade, hvorpaa den gamle slegtsordnw 

 holdt sig langt ned i tiden 4 . Dette vilde neppe være skeet 

 den foreliggende form og i saadan udstrækning, hvis ikke slej 

 terne havde bevaret adskillig politisk og social indflydelse. T 



1 Haussoullier 1. c. .p. 60—2. 



2 Demosthenes c. Eubul. 1313, 46 og 1318, 62. 



8 ol eiiyevtoTOLToi, der i denne tid vel er det samme som de adlige ætt 



Philippi, Beitrage p. 186. 

 4 Cnt. Toepffer, Attische Genealogi i indledningen. 



