1893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



65 



ittiske eupatrider var ikke mindre stolte af sin byrd og vaagede 

 ned ikke mindre iver over sine prærogativer end Korns patricier, 

 )g deres slegtsorganisation holdt sig meget længere ned i tiden 

 md disses. De attiske slegter holdt nemlig altid sammen og 

 lannede en vel organiseret enhed, trods de enkelte medlemmers 

 spredning rundt om i Attika. Jeg har allerede 1 fremholdt, at 

 >upatriderne i tidlig tid, efter sagnet under Theseus, flyttede 

 ammen til Athen. Paa Solons tid maa man vel antage, at 

 len større del af adlen boede i Athen; thi ellers kunde han 

 kke bruge benævnelsen «bybeboere" {ugtol) om eupatriderne i 

 in almindelighed i modsætning til demos 2 . Men dette kan dog 

 kke gjælde den hele stand; mange medlemmer af slegterne ved- 

 >lev at bo ude paa landet, hvor de havde sine eiendorame. 

 )ette kan let bevises for den kleisthenske tids vedkommende, 

 lom bekjendt blev enhver af Kleisthenes henregnet til den deme, 

 uden. hvilken han havde sin bopæl paa demeinddelingens tid, og til 

 amme skulde senere vedkommendes efterkommere here. Gjen- 

 emgaar man Athens ledende mænd i det 5te aarhundrede og 

 nderseger, hvilke demer de herte til, vil man finde, at endog 

 e fleste hørte til en eller anden landsdeme 3 . Heraf kan ikke 

 uttes, at disse mænd selv var født udenfor byen, men vel at 

 eres stamfader var bosat paa landet paa den kleisthenske 

 -forms tid. Hvor adspredt slegterne boede paa denne tid, viser 

 g ogsaa ellers. Tager man for sig blot de ældre atheneprester 

 f Eteobutadernes æt, vil man finde, at disse tilhørte ialfald 5 

 >rskjellige demer 4 . Ifølge indskrifter kan man paavise Eumol- 

 ider i 4 demer. Vi har en fortegnelse 5 over medlemmerne af 

 mynandridernes slegt til en given tid; kun halvdelen af ind- 

 triften, altsaa ogsaa af medlemmernes navne, er bevaret, og 

 )g" finder vi navnet paa 25 demer, hvorover denne slegt allerede 



1 Pag. 7. 



2 Solon fragm. 4 og 5. Bergk, Poet. lyr. Gr. (2 Aufl.) 334 og 335. 

 Etym. Magn. s. v. ExnaroiSai. 



3 A. Hugh, 1. c. p. 28. 



4 Toepffer, p. 128 og fl. 



5 0. I. A. ni, 1276. 



Vid.-Selsk. Forh. 1893. No. 2 5 



