1893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



19 



jonernes opstand at vinde persernes hjælp i kampen mod sine 

 mboer. Dette skede første gang lige efter Isagoras's og Kleo- 

 nenes's fordrivelse, da der blev sendt bud til Artafernes, satrapen 

 Sardes, med tilbud om forbund 1 . Anden gang skede det, da 

 lippias efter sin forgjæves reise til Sparta var dragen tilbage 

 il Sigeion og derfra gjennem sine gode forbindelser søgte at 

 inde Artafernes og det persiske hof for sin sag. For at mod- 

 irbeide disse intriger sendte athenienserne atter sendebud til 

 bardes, men kun med det resultat, at de fik til svar, at perserne 

 >etragtede sig som Athens fiender, hvis ikke Hippias gjenind- 

 attes i sin gamle magt 2 . Disse Athens gjentagende forseg paa 

 t vinde perserne for sig viser ganske vist, at den hellenske 

 ationalfelelse endnu ikke var saaledes udviklet som senere, lige- 

 )m de ogsaa kan udlægges som et vidnesbyrd om atheniensernes 

 iste vilje paa at forsvare sin nyvundne frihed. Men ved siden 

 eraf viser de ogsaa, og det er det, som her har interesse, et 

 jendskab til stillingen rundt om i verden, en politisk horisont 

 ia vid, at man maa forbause sig derover hos et folk, der efter 

 terodots udsagn 3 omkring 20 aar senere ansaa en seilads over 

 1 Lilleasien som en fart ud i det ukjendte. Denne Athens 

 ptræden lader sig imidlertid let forklare, naar man betænker, 

 t Alkmaionidernés familie dengang ledede Athens politik. Thi 

 lkmaioniderne havde under sin landflygtighed og fremfor alt 

 iennem sin forbindelse med det delfiske presteskab havt den 

 idste anledning til at sætte sig ind i den almindelige græske 

 )litik og de med hellenerne i forbindelse kommende staters 

 illing og forhold. Hvad specielt Forasien angaar, saa havde 

 i fra gammel tid at staaet i den neieste forbindelse med 

 ydien og dens herskere 4 . Det er ganske eiendommeligt at be- 

 agte de tre første attiske familiers politik ligeoverfor Persien 

 a denne tid. Alkmaioniderne og Peisistratiderne intrigerer begge 

 Sardes og kappes om, hvem der kan vinde persernes venskab, 



Herodot Y, 73. 

 Herodot V, 96. 

 VIII, 132. 



Herodot VI, 115. Scholiasten til Pindar Pyth. VII. 



