1893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



87 



niellem disse 100 Dette kan synes meget tiltalende; men der er 

 dog noget, der gjør en saadan parallel mindre anvendelig. Det var 

 nemlig ikke phylerne, der efter den i 487 trufne ordning stillede 

 kandidater, saaledes som tilfældet var under den senere ordning, 

 meu demerne; et saa lidet tal som 100 lader sig imidlertid vanske- 

 lig fordele paa demerne, da vel de sterre demer her som ved be- 

 sættelsen af raadspladsene havde ret til at stille flere end de smaa, 

 og der da ikke bliver pladse nok. Beholder vi tallet 500, falder der 

 lige mange kandidater til archontembederne og raadsherrer paa 

 hver deme, noget, der ganske vist taler for dette tal. Under 

 disse forhold tror jeg, man gjer rettest i, indtil videre ialfald, 

 at holde paa det overleverede tal 500. Naar der saa paa ny 

 indtraadte forandringer med hensyn til archontembedernes be- 

 sættelsesmaade, naar de kandidater, imellem hvilke den endelige 

 lodkastning skulde finde sted, begyndte at udtages ikke længere 

 inden demerne, men inden phylerne, og naar lodkastning ind- 

 førtés ogsaa for denne første opstilling af kandidater, ja se det 

 ved vi ikke; dette er ialfald spørgsmaal, der ikke vedrører 

 denne periode 2 . 



Denne forandring i besættelsesmaaden ledsages af en for- 

 andring i arcJionternes hompetense. Det er allerede fremholdt 3 , 

 hvorledes dette kan paavises for den militære kommandos ved- 

 kommende. Ved Marathon var det endnu polemarchen, der the- 

 oretisk i det mindste sad inde med overkommandoen; ved Sala- 

 mis og Plataiai optræder strategerne som selvstændige ledere. 

 Forandringen maa altsaa være foregaaet i det mellem disse be- 

 givenheder liggende tidsrum og kan derfor med tryghed antages 

 at have været samtidig med indførelse af lodkastningen under 



1 Aristot. Pol. Ath. p. 22, 2 (c. 8). 



2 Man maa her sammenligne med Aristoteles Pol. Ath. p. 154, 1 (c. 62) 

 om andre embeder, der ogsaa tidligere var besat ved lodtrækning 

 mellem kandidater opstillede af de enkelte demer) og hvor den 

 samme forandring foregik i tidens lob, at kandidaternes opstilling 

 henlagdes til phylerne; for disse embeders vedkommende maa dog 

 forandringen være indtraadt senere end for archonternes, saaledes 

 som det fremgaar af pag. 153, 2 (c. 62). 



3 Pag. 45. 



