102 



A. HÆDER. 



[No. 2. 



har havt einene aabne for dette forhold ; hans styrke bestod jo 

 efter Thukydid's udsagn 1 netop i at kunne afveie og gjennem- 

 skue enhver handling, ethvert skridts resultat og rækkevidde. 

 Det er Themistokles, der efter slaget ved Salamis forst foreslaar 

 at seile op til Hellesponten 2 ; da han maa opgive tanken om 

 straks at faa sat dette i verk, siger han til sine landsmænd: 

 „Naar vaaren kommer, lader os da seile til Hellesponten og 

 Jonien". Ganske vist var hensigten med denne seilads ogsaa 

 den at afbryde Xerxes's bro; men naar man tager i betragtning 

 Athens gamle forbindelse med disse lande og deres betydning 

 for Athen, samt endelig atheniensernes optræden deroppe aaret 

 efter, saa siger det sig omtrent af sig selv, at der laa større 

 planer bag. Stæderne i dette strøg skulde bevæges til opstanc 

 mod perserne 3 , og de vigtigste punkter skulde til forsvar for 

 synes med hellenske besætninger. Selvfølgelig var det ingei 

 anden stat, hvem disse lande kunde tilfalde end Athen, de 

 havde baade gamle og nye fordringer paa dem. Kort sagt: de 

 er Themistokles, der har udkastet tanken om at drage hellenern 

 i Lilleasien og ved Hellesponten ind i kampen mod perserne, o 

 det i forstaaelse af, at krigen da vilde antage en saadan karak 

 ter, at det i længden knapt kunde være muligt at holde Athe 

 ude fra ledelsen. Det er derfor ikke formeget at sige, at Th< 

 mistokles er den, der har undfanget idéen om at benytte c 

 paagaaende kampe til at skabe det atheniensiske søforbund. sel 

 om det ikke faldt i hans, men i hans gamle modstanderes, Xai 

 tippos og Aristeides^s, lod at føre tanken ud i virkelighede] 

 verden. 



Hermed er i korte træk hovedlinierne optrukne af Then 

 stokles's politik, af de foretagender, han dels virkelig fik rea 

 seret, dels kun fik udkastet idéen til. Som man heraf vil se, 

 hans tanker fra den tid, han havde vundet ledelsen i Athe 



1 I, 138. 



2 Herodol VIII, 108-09. 



3 M. Duncker, Abhandl. aus d. grieck. Geschichte, Leipzig 



p. 55. 



