1893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



103 



rettet udåd med Athens stormagtsstilling som maal 1 ; hertil sigter 

 hans flaadelov, anlægget af Peiraieus og udviklingen af et nyt 

 grundlag for Athens ekonomiske liv; herhen hører baade hans 

 spartanske og hans persiske politik. Paa forfatningslivets om- 

 raade kjender vi intet andet forslag fra ham end det om for- 

 andringerne med hensyn til archontembederne, som jeg har troet 

 at kunne tilskrive ham. Det er, som han ikke fik tid til i sin 

 stormagtstid at sysle med den slags ting, hans tid var optagen 

 af andre vigtigere arbeider. En anden sag er det, at hans hele 

 verk fik den mest indgribende indflydelse ikke blot paa hele den 

 atheniensiske udvikling i sin almindelighed, men ogsaa paa stats- 

 forfatningen. Han lagde det sociale og ekonomiske grundlag 

 for en storartet udvikling i demokratisk retning. Uagtet han 

 kanske ikke har gjennemført flere end den nævnte forandring i 

 de statsforfatningen bestemmende love, saa kan man dog datere 

 iet rene attiske demokrati fra ham eller rettere hævde det som 

 ?t resultat, en konsekvens af hans virksomhed. Men det faldt 

 kke i hans lod selv at trække disse konsekvenser, ligesaalidt 

 som det faldt i hans lod at drage de endelige resultater af sin 

 rdre politik; paa begge omraader tilfaldt dette merkelig nok 

 ? or en væsentlig del ialfald hans politiske modstandere, fremfor 

 ilt Aristeides. Seet fra denne side kan Aristoteles 2 have ret, 

 laar han udtrykker sig saaledes: „ Folkets førere paa denne tid 

 omkring 480) var Aristeides, Lysimachos's søn, og Themistokles, 

 N T eokles's søn, den ene anseet som en dygtig kriger, den anden 

 som en dygtig statsmand og dertil af en sjelden retskaffenhed. 

 Derfor brugte de den ene som feltherre, den anden som politisk 

 raadgiver". 



6te kapitel. 



Søforbundets stiftelse. Aristeides^ reform. 



Da Themistokles havde gjort sin fædreneby saa mange og 

 ; aa store tjenester, da han havde bygget flaaden og Peiraieus, 



1 Buttner, Gesch. d. polit. Hetærien, p. 25. 



2 Pol. Ath. p. 66, 3 (c. 23). 



