110 



A. RÆDER. 



[No. 2. 



med Kimon 1 i spidsen ombord paa flaaden, noget der i hei grad 

 maatte øge folkets mod og fjerne dets religiøse skrupler over 

 at forlade sit hjem og overgive dets templer og andre hellige 

 steder i barbarernes haand. Videre skaffede de af sine egne 

 midler 2 de nødvendige penge tilveie og gjorde det paa denne 

 maade muligt for mængden at klare sig de nærmeste dage. 



Det var denne adlens loyale optræden i farens stund, der 

 atter, uden at nogen formelig beslutning derom toges, gjorde 

 Areiopagos til den ledende institution i staten. Vi har allerede 

 før seet 3 , hvorledes de 500's raad, eller rettere de 400's paa 

 den kleisthenske reforms tid ved en lignende konduitemæssig 

 optræden havde vundet øget betydning, saasom det i høiere grad 

 end det daværende Areiopagos sad inde med folkets tillid. 

 Medens archonter, strateger og andre funktionærer i de aar, der 

 var forløbue siden Kleisthenes, havde søgt støtte i de 500's- 

 raad som det, der sad inde med den største moralske indflydelse, 

 saa kommer nu i endel aar Areiopagos til at afløse de 500 i 

 egenskab af embedsmændenes konsilium. 



Naar man vil forklare sig den nu indtraadte forrykning 

 inden Athens ledende institutioner, saa maa man tage med i 

 betragtning maaden, hvorpaa raadet paa Areiopagos paa den tid 

 var sammensat, og den store forandring, som var foregaaet med 

 det i den henseende siden Kleisthenes's dage. Dengang bestod 

 det ganske vist nærmest af gamle venner og tilhængere af 

 tyrannerne og havde vel for en stor del denne omstændighed at 

 takke for den forholdsvis ringe rolle, det kom til at spille i den 

 kleisthenske stat. Denne gamle stok inden Areiopagos var in 

 lidt efter lidt død bort og var afløst af nye kræfter, der paa 

 grund af den besættelsesmaade, der raadede for archontembe 

 dernes vedkommende, i det store og hele tåget tilhørte det alk 

 maionidiske parti, der havde havt ledelsen i Athen fra Kleisthenes 

 til det var bleven fortrængt af Themistokles i midten af otti 

 aarene. Areiopagos bestod saaledes i 480 omtrent udelukkend 



1 Plut. Kimon c. 5. Vischer, Kimon. Basel 1847, p. 12. 



2 Se ekskurs 8. 



3 Pag. 37. 



