L893.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



113 



lets leder. Hermed stemmer Aristoteles^ udtalelse 1 , at de for- 

 lemme i tiden efter Salamis lige ned mod Ephialtes's tid ingen 

 eder havde, hvilket jo vil sige, at der ikke bestod noget ordnet 

 iristokratisk parti; thi deres ferste mand Kimon kom først 

 ;enere 2 til at spille nogen fremtrædende politisk rolle, noget, 

 ler ogsaa stemmer med et andet sted hos Aristoteles 3 , hvor han 

 lævner op de forskjellige ledere for de to modsatte partier ned 

 gjennem tiden. Medens ellers en aristokratisk forer altid stilles 

 »p mod en demokratisk, nævnes ingen af det forste parti mod 

 lemokratiets to samtidige ledere, det vil sige de to rivaliserende 

 lemokratiske partiers ledere, Themistokles og Aristeides. Kimon 

 tilles først op som Ephialtes's modstander. 



Dette udelukker jo ikke, at der fandtes elementer inden 

 dlen, der ikke kunde forsone sig med den frie forfatning, selv 

 •aa en tid, da Areiopagos var ledende. Vi kan allerede nu 

 pore denne ultrakonservartive klik, som vi senere oftere 

 tøder paa i Athens historie, denne klik, der ikke undsaa sig for 

 t indlade sig paa forræderiske' stemplinger og søge bistand hos 

 it fædrelands fiender for at naa sine ønskers maal. Det var 

 ette koteri, som stiftede sammensværgelsen i leiren ved Pla- 

 liai 4 , en sammensværgelse, der under de givne forhold kunde 

 ære farlig nok 5 ; det er de samme, som for en kort tid vinder 

 lagten i 411 og 404, men for da fuldstændig at oprives. Men 

 enne klik er kun liden paa Perserkrigenes tid; mængden af 

 dlen sluttede Fig loyalt til den givne forfatning og forsvarede 

 enne, ligesom de havde forsvaret Athens frihed ved Salamis 

 g Plataiai 6 . 



1 Pol. Ath. p. 72, 15 (c. 26). 



2 Aristoteles's udtryk om Kimon p. 72 vecoreoov ovra xat ngbs rrv noliv 

 tye noooel&ovTa synes for ordet vecoreoov 1 » vedkommende ikke at 

 passe rigtig til, hvad vi ellers ved om Kimons alder. Ingen af de 

 foreslaaede rettelser passer dog (cnf. F. Buhl, Rhein. Museum 47 

 (1892) p. 152). Meningen kan kun være, at han var for ung til at 

 være partianførsr, ikke til at deltage i politiken forøvrig. 



3 Pol. Ath. p. 77, 12 (c. 28). 



4 Plut. Arist. c. 14. 



5 Vischer, Die oligarische Partei in Athen p. 9. 



6 J. Beloch, Die attische Politik seit Perikles, p. 13. 

 Vi<L-Selsk. Fork 1893. No. 2. 8 



