128 



A. RÆDER. 



[No. 2. 



Ekskurs 3. 



Har Solon fastslaaet nogen modus for forfatnings- 

 forandringer? 



Det har været og er fremdeles et meget omstridt spørgsmaal, 

 om Solon har fastslaaet nogen fremgangsmaade med hensyn til 

 mulige forandringer af forfatningen. Schoemann, Verfassungsge- 

 schichte Athens, p. 53, tager nomothetinstitutionen til indtægt alle- 

 rede for Solon, medens Grote, Hist. of Greece III 2 , p. 163 og fl. 

 samt Oncken, Athen und Hellas I. Leipzig 1865, p. 210 henfører 

 denne institutions indsættelse til Ephialtes, og Busolt, Gr. Gesch. 

 II, p. 466 endog anser det tvilsomt, om den er ældre end Perikles's 

 tid. Ganske vist er en af Grote's hovedgrunde nu bortfaldt, idet 

 Aristoteles, Pol. Ath. p. 19, 6 (c. 7); 26, 4 (c. 9) endelig maa 

 have afgjort, at folkedomstolene allerede blev oprettet af Solon, saa- 

 ledes som Schoemann altid har forfægtet (Verfassungsgeschichte 

 Athens, p. 133 og fl. Griech. Alterth. I 3 , p. 502 og fl.) samt i 

 tilslutning hertil A. Philippi, Der Areopag und die Epheten. Berlir 

 1874, p. 272 og fl., v. Wilamowitz, Philol. Unters. I, p. 89 og fl 

 Meier und Schoemann, Attische Process, herausgeg. von Lipsius, p. 2£ 

 og fl. Busolt, Gr. Gesch. II, p. 537 note. Men i hovedsagen ha 

 alligevel Grote vistnok seet rigtig. Solon kan ikke selv have fast 

 slaaet en maade, hvorpaa man ad lovlig vei kunde forandre han 

 bestemmelser; dette strider mod den da raadende tankegang, ligesor 

 mod de givne forhold. Aristoteles giver i Pol. Ath. ganske vis 

 ingen direkte oplysning til dette spørgsmaals afgjørelse; men sa 

 meget er dog klart, at han ikke kan have tænkt sig, at Solo 

 bestemte nogen modus for kommende forfatningsforandringer. Ha 

 lader nemlig, p. 17, 7 (c. 7), Solon fastslaa sine love som ufo 

 anderlige i 100 aar; Aristoteles er ganske sikkert kilde for Plutarcl 

 lignende efterretning i Solon c. 25. Hermed stemmer ogsaa, at ms 

 trods alles klage ikke turde foretage nogen forandring i hans lo 1 

 givning i tiden lige efter hans virksomhed, ligesom dette ikke engai 

 skede under tyrannerne; disse afskaffede nemlig ikke nogen af Solo 

 love, men lod dem gaa i glemme ved ikke at benytte dem, sig 

 Aristoteles, Pol. Ath. p. 57, 5 (c. 22). Alt dette taler for, at c 

 først var Kleisthenes, der gav bestemmelser angaaende fremgang 

 maaden ved forfatningsforandringer. Da nomothetinstitutionen p 

 grund af kildernes taushed ikke godt kan drages saa langt o] 

 tiden, bliver der ingen anden udvei end at antage, at folkeforsa 



