130 



A. RÆDER. 



[No. 2. 



maa nu ophøre 1 ). Aristoteles udtaler nemlig i Pol. Ath. p. 19, 1 

 (c. 7) om Solon: Tag f.iev ovv otQ%ag a7t€VEif.i€V agyeiv cx tcevtq^ 

 yoGWf.ie6lf.tv lov xal bcjtétov yai UvytxCov, rovg ivvéa uoyoviag 

 yai rovg TauLag xctl rovg TCoXrjrag fial Tovg evdeya xal xovg 

 yoAayqéTag, eyaGTOig avakoyov to> /Lieyé&ei tov TiurjuaTog aTtoåidr/i g 

 TTjV aøyrjv, (cnf. ogsaa p. 21, 3 (c. 8) og 59, 7 (c. 22) om valg- 

 maaden). Videre læser vi p. 73, 9 (c. 26): Tyv de tCov ivvéa uoyoviar 

 caqeGLV ovz ivJvovv, aXk'fhcf(p eret fiera tov 'ErpialTov d-a.va.TOV 

 (aar 457/6) eyvtoGav y.al ez UvyiTiuv n^OAqivev^at rol g yjj-otooout- 

 vovg twv Ivvéa aoyovTiov. Heraf fremgaar jo tydelig, at Aristoteles 

 har ment, at Solon fordrede, at kandidaterne skulde tilhøre en vis 

 klasse. Et andet spørgsmaal er: hvilken klasse fordrede han? var 

 det blot pentakosiomedimner, som var adgangsberettigede, eller baade 

 disse og hippeis? Herom udtaler Aristoteles intet bestemt; sikkert 

 ved vi blot, at zeugiterne først fik adgang i 457/6. Heri ligger, 

 at hippeis maa være bleven adgangsberettigede tidligere, saaledes 

 som da ogsaa Aristoteles udtrykkelig lægger til lige efter (p. 73. 14 

 c. 26): oi åe tvqo tovtov itavTeg Vi iTtrcéiov y.al rcevTayooioue- 

 åitivLOV r t Gav. Det er dog neppe skeet allerede paa Solons tid: 

 herimod strider for det første den af Demetrios opbevarede tradition 

 om, at engang blot pentakosiomedimner kunde blive archonter; des- 

 uden synes det samme at maatte fremgaa af en nøiere betragtning 

 af Aristoteles's ord. Paa det citerede sted (p. 19, 1 (c. 7) nævnes 

 de forskjellige embeder, der kunde beklædes dels blot af Iste klasses 

 borgere, dels af de to første klassers, dels af de tre førstes. Sand- 

 synligheden taler for, at embederne her nævnes i orden, alt efter 

 deres rang og denne fordrings styrke. Nu ved vi af Aristoteles 

 Pol. Ath. p. 22, 6 (c. 8), at oi Ta/tilca blot kunde tåges blandt 

 pentakosiomedimnerne; da nu archonterne nævnes først og ol Tauiai 

 først som no. 2, maa vel mindst samme fordring være stillet ti 

 kandidater til archontværdigheden. Hippeis maa derfor antages a - 

 være bleven adgangsberettigede senere, men inden 457/6. Mai 

 kunde gjætte paa, at dette skede paa Kleisthenes's tid; dette gjø 

 Headlam, Elections by lot in Athen, Cambrigde 1891, p. 185 note 1 

 Herimod strider dog den allerede før hævdede opfatning, at Klei 

 sthenes neppe har rørt ved embederne eller foretaget forandringe 

 i deres kompetense eller valgmaade; desuden strider herimod Demt 



Sagen vikle være fuldstændig afgiort, hvis man p. 60, 1 (c. 22) 

 tekstens nevxatioaiwv vil se en fordærvelse af Tifvray.ooiouedifncor] me 

 foruden at denne rettelse er noksaa vilkaarlig, saa kan man ialfal 

 ikke anvende den som bevis af nogen vegt. 



