1893.] 



ATHENS POLITISKE TJD VIKLING. 



133 



Ekskurs 5. 



De kleisthenske phratrier. 



Spørgsmaalet om de attiske phratrier, og hvad dermed staar i 

 forbindelse, hører som bekjendt til de vanskeligste og mest om- 

 tvistede inden Grækenlands historie. Spørgsmaalets rette løsning er 

 imidlertid af stor historisk betydning. Da et par nye kilder i det 

 sidste er komne til, skal jeg kortelig gjøre rede for, hvorledes sagen 

 stiller sig for mig, og hvilke grunde der har ført mig til de i 

 teksten antydede resultater. De nye kildesteder af særlig betydning 

 er: 1) Aristoteles Polit. Athen. p. 56, 8: ra de yévrj vxa rag cpoaroiag 

 ml rag isQwovvag eiaoev (b Kkeio&évr;g) eyetv Iymotovz y.ara ta 

 rcciTQLCi. 2) En større indskrift indeholdende en beslutning af 

 Demotionidernes phratrie af aaret 396/5. Indskriftens første halvdel 

 er offentliggjort af Kohler i Corpus I. A. II 841 b. Anden halvdel 

 af H. Buermann i Berliner philologische Wochenschrift 1889 p. 226 

 og fl., foruden oprindelig af Lolling i Ju.riov aoyaio/.oyr/.ov 1888 

 p. 159 og fl. samt i sin helhed af H. Sauppe i „Commentatio de 

 phratriis atticis" i Index sch. for Gottingen 1891. 



Alle er vel nu enige i, at phratrierne oprindelig kun omfattede 

 de gamle slegters medlemmer, at kun disse var fuldbyrdige phra- 

 tores, ligesom disse kun havde aktiv borgerret, men at senere f. eks. 

 paa Perikles's tid phratrierne omfattede alle borgere uden hensyn 

 til, om de var af adlig byrd eller ikke. Spørgsmaalet bliver da: 

 naar fik de ikke adlige adgang til phratrierne? Saavidt jeg kan 

 se, faldt dette sammen med deres optagelse som borgere. Dette 

 skede imidlertid i to repriser, først for theterne eller de gamle 

 klienters vedkommende ved Solon og senere for de rent plebeiiske 

 indbyggere ved Kleisthenes. At f hoterne kom ind i phratrierne som 

 virkelige, selvstændige medlemmer under Solon, følger af det attiske 

 ^amfunds daværende organisation. Borgere var kun de, der hørte 

 til de fire joniske phyler, og disse var igjen grundlagt paa slegterne 

 )g phratrierne; kun de, der i en eller anden form hørte med til 

 lisse, havde adgang til phylerne; da nu theterne blev optagne som 

 jorgere af Solon, maa heraf sluttes, at han ogsaa indordnede dem i 

 phratrierne. Dette var jo ikke saa vanskeligt at ordne; som gamle 

 dienter havde theterne allerede tidligere havt en vis andel i sleg- 

 ernes sacra; man maa deraf naturlig slutte, at de kom ind i den 

 hratrie, hvor den slegt, hvis klienter de havde været, stod, paa 

 amme maade som den romerske klient kom til at høre hjemme i 



