$93.] 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



141 



rved i den skjønneste overensstemmelse med alle de andre før 

 avnte steder. Hvad det andet bevissted angaar, saa kan her 

 >yewvez være brugt i sin almindelige betydning som kultbrødre, 

 ke i sin specielle, tekniske (Schomann, Opus. I, 189. Philippi. 

 ?itr. 205), eller man kan her statuere en unøiagtighed hos for- 

 ttereu. I ethvert fald kan man ikke herpaa bygge en opfatning, 

 r staar i strid med hele den øvrige tradition. Paa grund af denne 

 fatning maa Toepffer forklare Philochorosstedet : vovg åe cpQtaeoaz 

 -uvay/.ez åtyiad-at v.ul tovz ooyecovaz mal roiz buoyu/xc/.raz, ovz 

 wijTCcg y.a/.ol ner, saaledes at adgang til phratrien var sikret „ allen 

 fe von ihrer gentilicischen Cultgenossenschaft {boyewveg) oder von 

 rer Geschlechtgenossenschaft {Jjuoycc/.ay.rez) als rechtsgiltiche Mitt- 

 ieder anerkannt worden sind". Var dette saa, da maatte altsaa 

 le slegtsmedlemmer (som regel ialfald) være indskrevne foruden i 

 iratrierne to steder til, nemlig baade blandt homogalakterne og 

 ;andt orgeonerne. Men alle de tilfælder, jeg kj ender, strider her- 

 I od; jeg har allerede nævnt, at talerne omtaler folk, der var ind- 

 revne blandt phratorer og genneter, andre, der var indskrevne 

 mdt phratorer og orgeoner, men ingen, der var indskrevne alle 

 f steder (cnf. Sauppe, De phr. II, 7). 



Fra hvilken tid skriver nu orgeonerne sig? Sauppe, De phr. 

 : 7 og LI, 6 tror, at Kleisthenes er institutionens skaber. Dette 

 n imidlertid ikke være rigtigt, da Photios skriver s. oQyewvez- 

 J^v/.oz åe ev xu) V7tof.ivrt.iaTL tojv Io/mvoz a^ovtov bgyewvaz 

 ']OL y.ahla&at zovz ovvoåovz tyovxaz TteqX xtvaz ijgcoaz -freouz. 

 ir er ingen grund til at tro, at der her foreligger nogen misfor- 

 laelse, samtidig som man sikkerlig kan gaa ud fra, at ordets senere 

 a hyppige brug om private kultselskaber ikke er den oprindelige. 

 3raf slutter nu f. eks. Curtius. Gr. Gésch. I 4 . 307. Philippi. 

 ?itr. 207, at orgeoninstitutionen skriver sig fra Solon. Dette fore- 

 'mmer mig ogsaa at være en nødvendig slutning paa grund af 

 Ive institutionens natur. Er orgeonerne lig de ikke adlige, der 

 ar andel i slegternes guddomme, i den kultus, som var en nødven- 

 ghed ialfald senere for at være attisk borger, maa dette være skeet 

 nitidig med, at theterne fik borgerret, altsaa ved Solon. Det var 

 aledes Solon, der gjorde theterne til selvstændige medlemmer af 

 •ratrierne; det var da, de fik stemme der ved siden af de adlige 

 rmeter. Et andet spørgsmaal er, om ikke theterne som klienter 

 saa tidligere, altsaa før Solon, har staaet i et slags forhold til 

 •gterne og phratrierne ; men dette har været et rent passivt religiøst 

 -'hold, paa samme maade som slaven havde en vis andel i fami- 

 sacra. Vi har en førsolonsk indskrift, der muligens peger i 



