893.1 



ATHENS POLITISKE UD VIKLING. 



151 



iing hos Cicero de off. I, 22, 75 maa vige for Herodots, saa meget 

 nere, som vi kan paavise grunden til, at Aristoteles giver sagen et 

 aadant misvisende anstrøg; han vil fremstille Areiopagos's gjerning 

 det bedst mulige lys, baade paa grund af sin forkjærlighed for 

 enne institution i sin almindelighed og som en forklaring paa, at 

 .en atter vandt magten. Derimod er der ingen grund til at antage, 

 t den mod Themistoklos alt andet end forudindtagne Herodot skal 

 ave givet sagen en for denne fordelagtigere behandling, end rigtig er. 



Hvor fik nu Areiopagos de penge fra, de 8 drachmer, som de 

 ddelte til hver borger. Muller Strubing, Aristophanes und die hist. 

 Critik p. 249 mener, at den efter Themistokles's flaadelov nødven- 

 ige og mulige finansforvaltning var overdraget Areiopagos, og at 

 et er af statskassens beholdning, at pengene udredes. Af samme 

 pfatning er Oncken, Die Staatslehre des Aristoteles LT, 468; Areio- 

 agos forvaltede statens midler, der kom ind fra Laurion. Denne 

 )rklaring er ikke mulig; for det fdrste ved vi nu, at de penge, 

 i er disponeredes ved Themistokles's flaadelov, ikke toges af en op- 

 paret beholdning, men var en sum, der var kommen ind engang 

 i)r alle. Dernæst ved vi intet om, at Areiopagos nogensinde har 

 avt med statens finanser at gjøre; dette er ikke engang rimeligt, 

 g endelig vilde det jo ingen fortjeneste have været af Areiopagos, 

 m det paa denne maade havde skaffet pengene; det kunde dog 

 ike gjøre det fortjent" til at komme i besiddelsen af magten. 



M. Duncker, Gr. Gesch. III, 264. A. Philippi, Areiopagos und 

 ie Epheten p. 293. Busolt, Gr. Gesch. LT, 164 mener, at det var 

 impelgods, Areiopagos ved denne anledning greb til. Imod denne 

 )rklaring kan ganske de samme indvendinger gjøres som mod den 

 irste. Det samme gjælder E. Curtius, Gr. Gesch. II, 74, der 

 der Areiopagos for anledningen beklædes med diktatorisk myndig- 

 ed. Boeckh, Staatshansk. d. Ath. I 3 188 udtaler intet bestemt 

 aa kilden. 



Grote, Hist. of Gr. V, 148 har ganske vist truffet det rette; 

 3t var af sin egen lomme, at Areiopagos's medlemmer skaffede 

 3Egene. Det var med andre ord adlen, der her traadte hjælpende 

 1 og ved sin optræden skabte orden tilveie og gjorde det muligt 

 >r Themistokles at udføre sine planer. Lønnen for adlens loyale 

 l konduitemæssige optræden var, at den forsamling, der fortrinsvis 

 ir sammensat af adlens medlemmer, vandt øget magt og betydning, 

 ia den øverste ledelse i de følgende aar kom til at ligge hos dem 1 



Efter at dette er nedskrevet, ser jeg, at George Cox i Academy 

 1692 nr. 1059 p. 153 opfatter sagen paa samme maade. 



