6 



BARTHOLD HANSTEEN. 



[No. 3 



følger en flerlaget primær bark, der indad er skarpt afgrændset 

 ved en tydelig differentieret endodermis. Denne omgiver den 

 indenfor liggende continuerlige bast og vedriDg. Tværsnittets 

 midte optages af en noget voluminøs marv, hvis inderste celler 

 senere resorberes, hvorved stængelen bliver hul. 



Marvcellerne er som almindelig ordnede i vertikale rækker 

 og på tværsnit polygonalt-rundagtige, således at ofte meget vide 

 intercellularrum dannes. Seede i længdesnit er de regelmæssig 

 rectangulære, 2 — 3 gange så lange som brede. 



Væggene er relativt meget tykke, gjennembrudte af talrige, 

 uregelmæssigt stillede, ovale eller elliptiske porer og giver ved 

 behandling med chlorzinkjod eller Phloroglucin smuk vedreaction. 

 Denne fremtræder især tydeligt hos de marvceller, der er belig- 

 gende nærmest op til vedringen. Længere indimod stængelens 

 centrum erholder man hyppig ren cellulosereaction. især i yngre 

 internodier. 



Om nogen egentlig marvskede kan man ei tale. I alle til- 

 fælde da kun indenfor hver karstræng, hvor marvcellerne er 

 betydelig mere smårummede og tykvæggede end hos de omgi- 

 vende celler. 



Vedringen opnår i forhold til bastringen en betydelig mæg- 

 tighed og yder således de lange internodier en ikke ringe støtte. 

 I denne udskiller man let større og mindre karstrænge derved, 

 at disse springer mere eller mindre dybt ind i marvvævet. 

 Ofte ligger disse strænge tæt op til hinanden, på andre stedei 

 lader de bredere eller smalere interfasciculære partier mel- 

 lem sig. 



En mærkelighed, der let falder i øinene ved betrag.tningei 

 af et tværsnit af et ældre internodium, er den, at selv i dt 

 interfasciculære partier tinder man brede porekar. Disse visei 

 en uregelmæssig beliggenhed, og da de altid i gamle internodiei 

 kun viste sig i de cambiet nærmest liggende partier, er de heis 

 sansynlig dannede først efter endt længdevæxt. Schwendener 

 omtaler et lignende forhold hos endel dicotyle planter, nemlig 



1 Schwendener, 1, c. p. 150, 



