)3 ] STAMMENS OG RODENS BYGNING HOS DEPSACEERNE. 11 



Væggene er relativt tykke, og som en eiendom melighed kan 

 evnes — en eiendommelighed, der forovrigt er yderst frem- 

 ædende i redderne ikke alene hos denne, men også hos samtlige 

 idersøgte Dipsaceer, — at de ofte var forsynede med talrige 

 liptisk udtrukne porer, hvis længdeaxe faldt sammen med cel- 

 ns. Disse porers optræden inden cambiformcellerne er så 

 eget mærkeligere, som de også fandtes mellem silrorenes adjunk 

 xeller og cambiformcellerne (Tav. I, Fig. 4). 



Inden for endodermis sees en enlaget, homogen pericykel, 

 is celler alternerer regelmæssigt med endodermiscellerne. En 

 ;nende pericykel har allerede Morot 1 omtalt hos Sc. maritima: 

 ^xaminons par exemple, une coupe transversal de tige de Sca- 

 bsa maritima. Nous voyons 1'ecorce se terminer en dedans 

 r un endoderme extrémement net, å cellules rectangulaires, 

 ; ongées tangentiellement, dont les parois radiales présentent 

 t plissements caractéristiques de cet assise. Quant au cj^lindere 

 «ntral. il débute par une assise des cellules qui alternent réguliére- 

 ?nt avec celles de 1'endoderme et contre lesquels s'appuient 

 terieurement les premiers tubes criblés des faisceaux liberiens. 

 | péricycle, dans cet exemple, est bien homogene et simple, 

 i outre. les elements qui le constituent restent toujours paren- 

 ymateux." 



Umiddelbart udenfor pericyklen strækker sig en continuerlig 

 dodermis, der ved sine store, stærkt tangentialt strakte celler 

 i skilles såvel fra den indenfor liggende blodbast som fra den 

 enfor liggende primære bark Endodermiscellerne er lang- 

 ;, akte, indtil flere gange så lange som brede, rectangulære og 

 leholde protoplasma, hvori findes en meget stor tilspidset 

 llekjærne, samt små chlorophyllkorn. Stivelse, der fandtes i 

 ( fleste evrige Dipsaceers endodermis bemærkedes ei her. 



I yngre internodier er skedecellernes vægge tynde og pore- 

 ne; i ældre derimod er de ofte meget tykke og forsynede med 

 holdsvis store, enkle porer, der fører ud til barkparenkym- 

 1 lerne. 



Horot, 1. c. p. 250. 



