893.] STAMMENS OG RODENS BYGNING HOS DIPSACEERNE. 



15 



ipidermiscellerne er da prismatiske med sin lange axe stil- 

 ide lodret mod overfladen. Indenfor epidermis findes en primær 

 ark, dannet af 5—6 lag polygonale celler, der slutter til hin- 

 nden uden intercellularrum. Derpå følger en tydelig differen- 

 eret endodermis, hvis celler ei* af en noget tangentialt strakt 

 ektangulær form og på sine radial-vægge kun viser lidet frem- 

 rædende Caspary'ske punkter. Indenfor endodermis træffes 

 n enlaget, homogen pericykel, hvis tangentialt strakte celler 

 egelmæssigt alternerer med endodermiscellerne. Diametralt over 

 )r hinanden ligger i selve centralcylinderens perifere dele 2 små 

 rupper af kar — hver med 3 meget trangrummede spiralkar 

 led ofte meget steile vindinger. Disse grupper danner den 

 rimordiale „karstrængplade", i hvilken udviklingen af nye kar — 

 oget videre porekar — foregår. Tilhøire og tilvenstre for kar- 

 trængpladen sees 2 halvmåneformige primære blødbastpartier, 

 er straks tildrager sig opmærksomheden ved sine noget lysbry- 

 ende vægge. 



Behandling med conc. svovlsyre, kalilud og chlorzinkjod 

 iste, at såvel epidermis- som endodermiscellerne var stærkt for- 

 orkede. I de primære barkceller var der kun et inderste tyndt 

 æglag, der viste cellulosereaction. 



Allerede meget tidligt optræder i ceutralcylinderen et cam- 

 ium, der lateralt i forhold til den primordiale karstrængplade 

 g på begge sider af denne afsætter 2 secuudære, fladconvexe 

 eddele. Snart slutter imidlertid cambiet sammen til en conti- 

 uerlig zone, dei ligelig på alle punkter afsætter vedelementer 

 idad og blødbastelementer udad. Således dannes en concen- 

 isk karstræng. Medens der i yngre stadier endnu findes en 

 jmpakt veddel, dannes denne i noget ældre rødder af ved- 

 rupper vekslende med uforvedede cellevæv. Disse kan enten 

 )m brede stråler strække sig lige ud til cambiet, eller de kan 

 ptræde som øer i de forvedede partier. Disse sidste dannes delvis 

 meget vide porekar, der er kortleddede og forsynede med tvært- 

 illede store ovale ringporer, hvis spalteformige porekanaler 

 e mere eller mindre skjævtstillede. Mellem karrene sees tra- 

 leidlignende elementer med en eller flere longitudinale rader af 



