20 



BARTHOLD HANSTEEN. 



stillet spalte. Mellem karrene såes dels smalere, dels breder 

 lange, tykvæggede libriformceller med ringporer. Mellem diss 

 og de ægte kar såes de samme overgange, som hos foregående 

 Vedparenkymet syntes at have en ringe udbredelse, og såes ku 

 i karstrængenes indre dele. 



Marvstrålerne er talrige, dels bredere, 2—3 lag i breddei 

 dels smale, enlagede, dels primære, dels secundære. Begge sla£ 

 løber i tangentialsnit ad under store afstande og deres celk 

 har sin største udstrækning i longitudinal retning. 



Marvcellernes vægge er stærkt forvedede, tykke og vis* 

 ofte en meget smuk concentrisk lagning, især hos de celler, de 

 ligger indimod vedringen. 



I marvcellerne sees store masser af relativt store amylur 

 korn. Disse er af en rundagtig-ellipsoidisk form og viser v< 

 stærk forstørrelse en meget tydelig concentrisk lagning om ( 

 spalteformig kjærnegrube (Tav. I, Fig. 10). Enkelte store koi 

 viser sig dog sammensatte af 3 mindre. 



Rodens bygning er i det væsentlige den samme som h 

 foregående. Marvstrålerne kunne ofte være 2 — 3-lagede. Der 

 enkelte celler er enten mere eller mindre isodiametriske eller i 

 er longitudinalt strakte. 



Med hensyn til de secundære forandringer i pericykelen 

 endodermis forløber disse aldeles som hos Sc. ochroleuca, hvori 

 her kun henvises til afbildningen Tav. I, Fig. 11. 



3. Ceplialmna alpina. 



A. Stængelen. Stængelen viser i sine internodier så o 

 trent det samme tværsnitsbillede som det omtalte hos Scdbioi 

 Men da Cephalaria er langt mere storvoxet end denne, fcrængl 

 særlige mekaniske hjælpemidler for at kunne holde de lanj 

 stængler oprette og modstandsdygtige mod bøining. Dette er c ' 

 sørget for, ved at der særlig i de midlere og øvre internodi 

 hvor vedringen endnu ikke har naaet nogen synderlig mægtigh - 



