393.] STAMMENS OG RODENS BYGNING HOS DIPSACEERNE. 31 



dlonum fandtes aldrig noget korkvæv, men vel i de store blad- 

 ; æder, hvor korkdannelsen syntes at foregå meget regelmæssigt 

 a det 3die eller 4de barkparenkymlag. 



5. Trichera arvensis. 



A. Stængelen. Som hos Scabiosa mangler stængelen aldeles 

 mekaniske collenchymribber, hvorfor assimilationssystemet 

 continuerligt periferien rundt. Det subepidermale lags celler 

 forbundne uden intercellularrum, og da deres vægge er usæd- 

 nlig tykke, dannes også her en forstærket epidermis. 



Epidermiscellerne er laDge, prosenkymatiske i form og har 

 M gge, som er forsyuede med porer. Epidermis er forsynet med 

 1 rige spalteåbninger, der dannes på den før omtalte måde, 

 ( talrige hårdannelser. Disse er 3 slags, dels collaterer af 

 snme bygning som hos de ovrige hipsaceer, dels 2 slags 

 ckhår, hvoraf enkelte er lauge, oftest 3-cellede, og udspringer 

 cecte fra epidermis, andre derimod kraftige og fæstede til celle- 

 I stere, der dannes af fremspringende subepidermalt væv, dækket 

 a epidermis. 



Samlige epidermiseeller er overdragne af en tynd cuticula, 

 (| på fladesnit viser en smuk, ofte lidt bolget længdestribniug, 

 i^rdeleshed på ældre internodier. 



Assimilationssystemet dannes af de 4 — 5 midtre barkparen- 

 knlag, og dets celler viser i det store og hele tåget på tvær- 

 s| som på længdesnit samme anordning og udseende som hos 

 Sbiosa. I ældre internodier svinder deres chlorophyllgehalt. 

 ^ deres vægge synes noget tykkere. 



Det indenfor assimilationssystemet liggende indholdsfattige 

 lJi q)arenkym begrænses indad af en noget storcellet endodermis, 

 W celler kun er 2—3 gange så lange som brede, forsynede 

 m en stor cellekjærne og talrige sammensatte stivelseskorn. 



Pericykelen er enlaget, måske på nogle steder 2-laget; dens 

 C6l r er påfaldende store og i enkelte af dem, ordnede på for- 



