36 



BARTHOLD HANSTEEN. 



[No. 3. 



han i pericykelen i stængelen hos Veronica longifolia lige- 

 ledes har fundet primære silrersgrupper : „Dessa først utbildade 

 silrorsgrupper ligga mycket nåra den yttre grånsen af kårl- 

 strångsvåfnaden, idet de i allmånhet åro skilda från endodermis 

 blott genom en enda cell (fig. 10). Och dessa yttre celler jemte 

 de i samma tangentialskikt belågna mellanliggande cellerna bilda 

 har pericykeln (p). Anordningen af cellerna på ett mycket ungt 

 utvecklingsstadium (fig. 10) visar, att den utanfor en silrorsgrupf 

 belågna pericykelcellen ofta uppkommit genom delning af samma 

 modercell som bildat silrøret, att den altså tillhor silrorsgruppec 

 Detta synes åtminstone hos Veronica icke tala for pericykehi: 

 egenskap af en morfologiskt sjelfståndig våfnad, utan att peri 

 cykeln hår nodvåndigt måste råknas til kårlstrångsvåfnaden.' 



Indtræder den secundære tilvæxt i tykkelse, der iværksætte 

 af et tidligt dannet fasciculart — interfasciculart — cambium, al 

 kastes den primære bark lidt efter lidt, og i endodermis og 

 pericykelen indtræder de samme forandringer, som de, vi kjende 

 tra de før omtalte Dipsaceers redder. I endodermiscellerne ind 

 træder talrige tangentielle og radiale delinger, og i pericykele 

 dannes først ved de samme delinger indad et secundæi 

 parenkymvæv, der dog aldrig blir af nogen synderlig mæ[ 

 tighed. Derpå indledes i det yderste pericykellag en korkdai 

 neise, der synes at foregå på noget forskjellig måde, idet de 

 snart foregår i centrifugal retning, snart i centripetal (det a 

 mindeligste), snart, hvilket ofte iagttoges i noget ældre stadie 

 havde man en korkdannelse, der aldeles lignede den. Sanio 

 kalder „ centripetal intermediær", idet der først afskjæres en yd 

 korkcelle og en indre modercelle. Denne sidste deler sig igj\ 

 i en indre korkcelle og en ydre modercelle, som ofte deler s 

 i en ydre korkcelle og en indre modercelle. Det dannede korkl; 

 syntes aldrig at opnå nogen synderlig mægtighed; selv i meg 

 gamle udløbere fandtes således korklaget kun dannet af 4— 5 la 



Fig. 28, Tav. III viser et tværsnit af et fasciculært part] 



strands våfnad hos Veronica longifolia. - (Acta Horti Bergiani. Bainl 

 Stockholm 1892. 

 ■ Sanio L c. p. 47. 



