393.] STAMMENS OG RODENS BYGNING HOS DIPSACEERNE. 



39 



Efter Constantin 1 har Hau pt 2 redegjort for de væsent- 

 gste forskjelligheder i den anatomiske bygning hos stængler 

 y udløbere. Disse sidste skulle således adskille sig fra stæng- 

 rne ved at: 



Samtlige vægge hos epidermiscellerne er gjennemgående 

 'kkere, men cuticulan tyndere, 



Hårdannelser i almindelighed ikke er tilstede, 

 Spalteåbninger er tilstede, men færre og større, 

 Eiidodermiscellerne er større og mere regelmæssige, 

 Xylemet er betydeligt reduceret og karrenes antal ringere, 

 Phloemet er mægtigere udviklet, 

 Det mekaniske væv er reduceret, 

 Barken og barkcellerne antager større dimmensioner, 

 Marven og marvcellerne er mindre, 



Secretbeholderne er større og talrigere, og endelig er stivelse- 

 ængden større. 



Ser man nu hen på den anatomiske bygning hos Tricheras 

 dløbere, vil man finde, at disse nævnte forskjelligheder kun 

 elvis er tilstede. 



Epidermiscellernes vægge er ikke meget tykkere, ofte af 

 imme tykkelse som i stængelen; heller ikke er cuticulan så 

 leget tyndere og viser idetmindste den samme længdestribning. 



Spalteåbningerne er vistnok færre, men meget mindre. 



Barkparenkymet viser tydelige tendenser til at forøge di- 

 ænsionerne, men indeholder endnu cklorophyll, hvilket jo tyder 

 å, at udløberne endnu ikke er rigtig tilpassede for et under- 

 )rdisk liv. 



Endodermiscellerne og xylemet viser de største forskjellig- 

 eder. De første er langt mere fremtrædende og mere typisk 

 yggede end i stængelen; xylemet er betydelig reduceret. 



Phloemet er derimod endnu ikke synderlig mægtigere end i 

 ængelen, og hvad marven angår, synes bygningen så omtrent 



1 S. Constantin: Etudes comparée des tiges aériennes et souter- 

 rains des Dicotycédones. Dissert. Paris 1883. 



2 F. Ha up t: Vergleichende Untersuch. uber dieAnatomie derStåmme 

 u. der unterirdischen Auslåufers. (Bihang t. Kgl. Svenska Akad. 

 Handlingar, Band. 11 No. 1. Stockh. 1886, pp. 39. 



