42 



BAETHOLD HANSTEEN. 



Gefåsstrånge ; wie es die Figur (Taf. XXII, Fig. 28) zeigt, 

 nehmen die Gefåsse nicht selten verschiedenartige, unregelmåssige 

 Kriimmungen an und werden dabei von ihrer urspriinglichen, 

 normalen Lage verschoben." 



At man dog ikke her hos Succisa har med sygelige dan- 

 nelser at gjøre, overbeviser man sig imidlertid let om. Hoved- 

 stammens usædvanligt korte internodier og ringe iængde i det 

 hele tåget, hvilket gjør, at vandledningen godt udføres af rod- 

 trykket alene uafhængigt af karrenes form, må vel ansees som 

 den væsentligste årsag til dannelsen af sådanne former. 



Karrene ligger enten enkeltvis eller flere slutter sig sammen 

 til compacte, mere eller mindre uregelmæssige, knudeformige 

 grupper. 



Såvel mellem de enkelte karstrænge som mellem de enkelt- 

 kargrupper i disse lindes et meget tyndvægget, uforvedet væv 

 hvis enkelte celler er temmelig stærkt tangentialt strakte. 



Men umiddelbart indenfor karrene i såvel de mindre son 

 især i de større strænge ligger grupper af lange, delvis libriform 

 lignende celler, hvis tykke, stærkt lysbrydende vægge er for 

 synede med talrige runde, enkle porer. Enkelte af dem e 

 ganske smale, andre er bredere, og da disse sidste af og til vist 

 virkelig åbne huller i tværvæggene, synes også her alle ovei 

 gange til ægte kar at tindes. 



Marvvævet er mægtig udviklet, vedvarende og dets enkelt 

 celler er af samme udseende som barkparencymcellerne. De fore 

 også samme indhold, nemlig: stivelse og krystalldruser. 



Allerede hos meget unge hovedstammer optræder korkdai 

 neiser. Denne indledes, som det så ud til på talrige tværsni 

 altid i det subepidermale lag og udvikler sig i centripetal rei 

 ning, men korken opnår dog aldrig nogen synderlig mægtighe( 



C. Roden. Som hos de øvrige Dipsaceer er også her d( 

 unge rod diarch. Endodermis har stærkt fremtrædende Caspary sl 

 punkter, pericykelen er enlaget og noget storcellet, barkparenkym 

 fører rigelig stivelse og epidermis er 2-laget. Dens inders 

 cellelag er noget mere storcellet end det ydre, og dets enkel 



