893.] KLIMATVEXLINGER UNDER KVARTÆRTIDEN. 5 



For den arktiske floras vedkommende har vi sikre be- 

 iser herfor i vort Yoldialer og i Nathorsts fund af arktiske 

 lanterester i ferskvandslererne selv i Skåne og Danmark. 

 1 or de sydligere kontinentale artgrupper, den boreale og den 

 ibboreale, har vi lignende sikre beviser i vore torvmyre, hvor 

 er findes rester af sydlige kontinentale planter i egne, hvor- 

 -a denne flora nu er fortrængt. Og at ogsaa vor kystflora, 

 )m har en spredt udbredelse, engang havde en sammenhæn- 

 snde, kan bevises ved den omstændighed, at de postglaciale 

 yælbanker selv ved Christianiafj orden indeholder fossile sø- 

 pr, som tyder paa et varmere hav end nutidens. Bergenske 

 ■idyr le vede engang i Christianiafj orden, hvor de nu er ud- 

 3de. Paa samme tid var kystegen (Quercus sessiliflora) langt 

 /ppigere end nu. Det kan vi bevise ved hjælp af de danske 

 f bohuslenske torvmyre. Og endnu finder vi ved Christiania, 

 ær i de subalpine skovtrakter, spredt og sparsomt enkelte 

 rstplanter, der ligesom levende fossiler fortæller om hin tid. 



Den gamle Griseba cti ske lære, at arternes udbredelse lader 

 y forklare alene af de i nutiden virkende kræfter, at nutidens 

 ansportmidler, vinde, havstrømme, trækfugle o. 1., er tilstræk- 

 'lige til at gjøre de store sprang i artgruppernes udbre- 

 slse forståelige, *er i og for sig alene en ubevist hypothese, 

 m er usandsynlig. Og vi har ovenfor seet, at den ogsaa er 

 Lødvendig, idet vi virkelig kan bevise, at alle disse artgrup- 

 ;r engang har havt en sammenhængende forekomst. Derfor 

 < ogsaa den først af Edvard Forles begrundede lære, at geo- 

 ^iske begivenheder speiler sig i nutidens flora, almindelig 

 staget af de fleste af nutidens plantegeografer. Charles 

 Mrwin, Asa Gray og Charles Martins delte denne anskuelse, 

 c den hy Ides også af J. Hooker, A. De Candolle, Engler, 

 ±rner, Drude o. a. Der er ingen, som negter, at enkelte 

 a er en og anden gang kan vandre over lange strækninger, 

 slige lange transporter har ikke nogen betydning for 

 Me artgruppers vandring. Den lære, at artgrupper vandrer 

 jigsomt, på en vis måde (men naturligvis ikke bogstavelig 



