8 



AXEL BLYTT. 



[No. 



tåget i G. de Geer's mening), og da den tydeligvis er en relib 

 nora, er vi derfor allerede af plantegeografiske grunde nøds 

 gede til at antage, at der efter den tid, hvori „det postgl 

 ciale hav" havde sin høieste stand (ved Christiania omtre 

 50 m. o. h.), er indtruffet vexlinger i klimatet. 1 Der må ha 

 været en tid. hvorunder det subboreale element i vor flo 

 havde en mere sammenhængende udbredelse end nu. Vi ha: 

 vore myre et stubbelag, det subboreale, som er det yngste 

 de tre stubbelag, og som står i omtrent 5 fods dybde; d 

 skriver sig fra den tid, da det postglaciale hav var på t 

 bagetog dg indeholder på mange steder eg og hasselnøddei 

 mængde. Eg og hassel var dengang, da Christianiaegnen 

 omtrent 10 — 20 m. lavere end i vore dage, langt mere u 

 bredte end nu både i Østlandets ensformede barskovtrakt 

 og i de øde træløse egne på vestkysten. Og sammen m< 

 dem havde selvfølgelig også andre xerofile arter en stør 

 udbredelse. 



Men foruden denne subboreale flora rinder vi her på Øs 

 landet, og således også ved Christiania, endnu en anden xer 

 fil reliktflora, den boreale. Den er af en sydlig og konl 

 nental charakter ligesom den subboreale. Den tæller or 

 trent 200 arter og har sit hjem i hårdere og løsere bergarte 

 urer under de bratte bergvægge og på de siluriske kalkstei 

 og skifere i høider fra 100 til 400 m. o. h., altså i egne, so 

 ikke var oversvømmede under „den postglaciale sænkning 

 I disse høider mangler den subboreale flora omtrent aldek 

 og kun et par af dens arter findes spredt og sparsomt. I c 

 laveste egne nedenfor 50 m. o. h. rinder vi en mængde pia: 

 ter, som mangler i det vest- og nordenfjeldske Norge, ( 

 disse arter spiller en langt større rolle i floraens fysiognon: 

 end man efter deres antal skulde tro, på grund af den ind, 



1 Af stor interesse vilde det være at undersøge, om der ikke også 

 Sverige findes reliktfloraer nedenfor „den postglaciale irrændse . 

 det hele tåget burde botanikerne bestræbe sig for nøiagtig at b 

 stemme, i hvilken heide over havet lavlandsplanterne findes. Det 

 er af ligeså stor interesse som at bestemme arternes høulegrænds' 

 på fjeldene. 



