12 



AXEL BLYTT. 



[No. 



flora er indvandret under gjentagne omslag af klimateb. C 

 vi kan trygt slå en streg over Anderssons påstand, at plante 

 nes udbredelse ikke taler for gjentagne klimatiske vexlinge 



J. Steenstrup har ved sine undersøgelser af de dansl 

 „skovmoser" vist, hvorledes den danske flora lidt efter li( 

 har udviklet sig. Efter en arktisk flora fulgte en subglaci 

 med fjeldbirk og asp. Efter den kom fureperioden ; endr 

 var ingen kuldskjære løvtræer indvandrede. Men så ko: 

 egens tid, min atlantiske periode. Steenstrups eg er kystege: 

 Quercus sessiliflora. Denne art var dengang langt hyppigei 

 i Danmark end nu, og egeperiodens klima må have vær» 

 mildt og fugtigt. Efter egens tid fulgte en tid med old( 

 (Alnus gl utmosa), som sandsynligvis falder sammen med b( 

 gens periode og som ligger umiddelbart forud for nutiden. 



Der er imidlertid god grund til at antage, at denne h 

 storie om den skandinaviske floras indvandring ikke er fule' 

 stændig. Hist og her mangler der blade i beretningen. 



Kalktuffene i Gudbrandsdalen 1 er skikkede til at vise, i 

 vor floras indvandringshistorie ikke er så simpel, som det nj 

 nævnte schema angiver. Ved Leine i Nordre Froen findes e 

 tufdannelse, som viser følgende profil ovenfra nedad: 



Muldjord O.io— O.15 m. 



Tuf 0.58 — 0.68 m. med Pinus silvestris, B etuia verrucos 



og odorata, Populus tremula o. s. v. 

 Ler uden planterester O.04 m. 



Tuf, indtil O.03 m., med Pinus silvestris, Dryas octopetak 



Salix reticulata, S. arbuscula o. m. 

 Tuf, 0.45 m., uden de nævnte arktiske planter og udei 



Pinus, men med Betula odorata, Salix caprea og glauca 



Populus tremula, Ribes rubrum o. m. 

 Ler uden planterester, indtil O.03 m. 

 Jøkelgrus (bundmoræne) med vandreblokke. 



1 A. Bhjtt. Om to kalktufdannelser i Gudbrandsdalen (Chria. Vid. Selsk 

 Forh. 1892 n. 4, oversåt i Engler Bot. Jahrb. XVI. Beiblatt n. 36). 



