16 AXEL BL YTT. [No. I 



og Alnus glutinosa". Dette torvlag tyder atter på en forøg( 

 fugtighed. 



Sammenligner man nu disse Steenstrups profiler fra d 

 danske skovmoser med profilerne fra tuffene i Gudbrandsdalei 

 så ser man. at de fortæller det samme. Mellem fureperiode 

 og egeperioden i Vidnesdam ligger en tør tid, hvori myren vj 

 skovbevoxet, og mellem egens og olderens periode i Lillemor 

 har vi en lignende tør tid, hvori denne myr var bevoxet me 

 xerofile moser og skov, aldeles på samme vis, som der melle: 

 den fugtige birkeperiode og den ligeledes fugtige fureperioc 

 i Gudbrandsdalen ligger en tørrere tid uden tufdannelse. 



Andersson tier aldeles stille om de stubbelag, som Stee 

 strup har fundet mellem torvlagene fra de forskjellige peri< 

 der. Også Andersson selv har fundet tegn til vexlinger ; 

 fugtighedsgraden i de myre, som han har undersøgt. Me 

 han erklærer det dels for at være en følge „helt enkelt ; 

 en forsumpning" 1 , hvilket jo i virkeligheden ikke er noge 

 forklaring, men alene et andet udtryk for faktum, dels m< 

 ner han, at vexlingerne i fugtigheden ikke kan skyldes klim; 

 tiske ændringer, fordi vexlingerne i fugtigheden ei er knytt 

 til bestemte :i geologiske nivåer" 2 . Han siger, at min inddelir 

 af Norges flora i elementer ikke har nogen „exakt værdi" 



1 Bih. Kgl. Sv. Vet. Ak. Handl. XVIII, afd. III n. 2 p. 14. 



2 Bih. Kgl. Sv. Vet. Ak. Handl. XV, afd. III n. 3 p. 43. 



3 Hult antager i sit arbeide om Mossfloran i trakterna meillan Aav 

 saksa och Pallastunturit flere vexlende perioder og siger (1. c. p. 61 

 „JemfOres detta schema med det, till hvilket professor Axel Bh 

 blifvit ledd genom sina intressanta studier ofver fanerogameru 

 utbredning i Norge, finner man en ofverensstammelse. som land 

 våra slutsatser til omsesidigt stod". Overensstemmelsen er nem. 

 fuldstændig på det nær, at Hult ikke i Norrbotten har fundet nog 

 modsvarende til mine subboreale og subatlantiske perioder. M 

 dette kan enten have sin grund i, at de tilsvarende elementer i v 

 flora har en sydlig udbredelse, eller maske har Norrbottens flo 

 ikke en så lang udviklingshistorie som Sydskandinaviens. Arktis 

 tilstande har vel hist varet længere frem i tiden end i de sydli 

 egne. Kaalaas er ved sine grundige studier over Norges levermos 

 bleven ledet til at inddele dem i grupper, som i et og alt er ai; 

 loge med de artgrupper, hvori jeg i min theori om indvandrine; 



